Jiří Navrátil
UČO 52823
Příprava pro kurs SOC400
COLLINS, H.M. EVANS, R. The Third Wave of Science Studies: Studies of Expertise and Experience

Jedním z výstupů současných vědních studií (zřejmě díky výraznému vlivu konstruktivismu) byla značná míra relativizace vědy jakožto nezpochybnitelné sociální i politické autority, a částečné smazání hranic mezi zkušeností a věděním veřejnosti, a vědeckou expertízou. Problém legitimity rozhodování (tj. podíl vlivu veřejnosti na politickém rozhodování o veřejných otázkách technického charakteru) tak byl pouze vystřídán problémem rozsahu (kompetence): kdo všechno by se na takovém rozhodování měl podílet?
Uvedený text připisuje tomuto problému konstitutivní význam, což je například ilustrováno snahou autorů o nastolení nové, tzv. Třetí vlny vědních studií, ve které by řešení tohoto problému hrálo jednu z hlavních rolí. Jestliže se První vlna věnovala vědě jako oblasti privilegovaných znalostí a Druhá (konstruktivismem inspirovaná) vlna později ve vztahu k vědecké znalosti a expertíze přinesla vlnu skepticismu a relativismu, pak ta poslední (při snaze navázat na poznatky druhé vlny) tuto formu vědění naopak do značné míry znovu rehabilituje (a rekonstruuje).
Problém expertízy je tedy postaven do centra pozornosti a dále rozpracován: je rozvíjena snaha o nalezení i normativní zdůvodnění hranic technické kompetence ve vztahu k rozhodovacím procesům. Vědecká expertíza je podrobena klasifikaci, jejíž účelem je delegitimizace obecně vědecké kompetence (tj. založené pouze na členství ve vědecké komunitě) či kompetence založené pouze na oficiálně certifikované znalosti (diplom, absolventský titul). Naopak je zdůrazněna role specializované a neoficiální expertízy (expertíza založená na praktické zkušenosti s příslušným problémem). Zde autoři upozorňují na problém překladu a komunikace mezi oběma těmito typy expertního vědění. Docházejí rovněž k závěru, že podstatným znakem, který určuje způsob analýzy a identifikaci kompetencí nezbytných pro rozhodování je rovněž typ vědy, které se problém dotýká. Jestliže autoři upřesňují (tj. omezují) způsobilost ke konkrétní expertíze u komunity vědců, nezůstávají naopak dlužni ani upozornění na úskalí vědění a rozhodování většinového publika.
Výstup textu je tak pobídkou k diferenciaci expertízy a jejích nositelů – tj. kontextu, ve kterém je vyžadována pro rozhodování v záležitostech, kde se technická náročnost pochopení problému mísí s dopadem příslušného rozhodnutí na širokou veřejnost.
Alternativní název článku by mohl být „Věda v demokracii: Ke studiím expertízy a zkušenosti“.