Hodnocení: 2 body – líbí se mi, že je to krátké a že hledáte vlastní slova pro postižení hlavní pointy; vadí mi, že to není přesně formulované a tu Lynchovu hlavní pointu, tak zřetelně vyjádřenou už v jeho názvu článku, více-méně míjíte

Lynch, Michael. 2000. Against reflexivity as an academic virtue and source of privileged knowledge. Theory, Culture & Society, 17 (3): 26-54.

Matěj Plesník 333412

Alternativní název: Je reflexivita reflexivní?

Autor polemizuje s všeobecně rozšířenou představou, že jedině (proklamovaná) reflexivita zajišťuje poznání (zejména v rámci sociálních věd) charakter vědecké nezaujatosti. Autor připomíná, že reflexivita může mít mnoho forem a že jádro sporů o reflexivitu v rámci sociologického poznání ve skutečnosti netkví v přítomnosti reflexivity, ale spíš v určitém druhu reflexivity, který byl v tom kterém případě použit. Na „autoritativním“ výroku Durkheima o nezbytnosti principu sociálního faktu pro sociologii pak dokazuje, že je jednoduché zpochybnit reflexivitu takové myšlenky (to lze udělat v podstatě v jakémkoli případě), ale obtížné dokázat, že taková myšlenka reflexivní není. Jednosměrné pojetí reflexivity ve smyslu protikladu objektivismu tedy nemá smysl – neexistuje žádná dobrá reflexivita a zlý objektivismus, záleží jen na tom, jakým způsobem jsou použity.