Hodnocení: 4 body – ještě (je dobré, že vidíte ty závěry jako ne-jednoduché)
Eva Kotašková, 332998

Abraham, J., Sheppard, J. 1997. Democracy, technocracy, and the secret state of medicines control: Expert and nonexpert perspectives. In Science, Technology, & Human Values, 22 (2), pp. 139-67

Alternativní název: Posuzování bezpečnosti léčiv: kdo všechno má (mít) slovo?

Abraham a Shepard v tomto článku popisují výzkum postojů expertů a „laiků“ k posuzování bezpečnosti farmaceutických produktů ve Velké Británii. Z hloubkových rozhovorů a focus-groups jednotlivých skupin vyplývá, že experti spíše prosazují technokratický přístup, tedy posuzování bezpečnosti léčiv bez větší participace veřejnosti, přesto ale reflektují své postavení a ne-vědecké faktory (politika, zkušenosti, intuice), které ovlivňují jejich rozhodnutí, ale zároveň jim nebrání v poctivé práci. Skupina „laiků“, přestože v mnohém nejednotná, projevovala spíše nedůvěru vůči expertům a expertním systémům. Zejména jednotlivci ze skupiny pacientů se projevovali jako aktivní a kritičtí aktéři, nikoliv jako pasivní příjemci autority expertů. Jednotlivci ze skupiny „healthy professionals group“ měli tendenci idealizovat očekávání od medicíny, jejich pozice se nacházela na pomezí mezi požadavky medicínské autority a touhou reagovat na potřeby pacientů. Dosažení veřejné podpory medicínských regulací tak podle autorů (a výsledků výzkumu) nezávisí pouze na informovanosti publika, spíše na implicitní důvěře a identifikaci s kontrolními institucemi. Prvním krokem k překonání propasti mezi postoji experty a „laiky“ by podle autora a autorky měla být konfrontace zájmů mezi státem a kapitalistickými zájmy ve farmaceutickém průmyslu, vypořádání se s tím, že pacienti sebe i doktory chápou jako oběti systému farmaceutických firem.