Právnické výpočty

Nemocenské pojištění
 
zpracoval Martin Ondreját

Úvod

Tento text by měl sloužit studentům právnické fakulty jako učební pomůcka ke zvládnutí tématu nemocenského pojištění, a to nikoli jen po teoretické stránce, která je sama o sobě náplní samostatného předmětu Právo sociálního zabezpečení (a proto bude teoretický aspekt probrán jen stručně), ale spíše po stránce praktické, a to na konkrétních příkladech. Jako základní kvalitu jsem si vytyčil stručnost a přehlednost textu, a proto nebude kladen důraz na veškerá zákoutí právní úpravy, zejména na procesní a obecně-hmotnou stránku nárokování dávek (kdo, od kdy, do kdy, u koho, na jakém formuláři) ani na veškeré podmínky vzniku nároku na dávku - od toho máme konec konců zákon psaný klasickou právní řečí, kde se žádné výpočty nevyskytují. Středem pozornosti tedy bude výpočet konkrétní výše dávky, podle mne, v nejběžnějších situacích, se kterými se v životě setkáváme, přičemž se pokusím nevolit jen triviální a přímočaré příklady, nýbrž příklady složitější, kdy je potřeba vždy sáhnout k nějakému speciálnímu ustanovení v zákoně.

Je rovněž nutné podotknout, že v právu nemocenského pojištění dochází koncem roku 2007 a počátkem roku 2008 ke změně právní úpravy, a proto v této práci uvažujeme stav a příklady do konce roku 2007 i stav od roku 2008. Jako vedlejší produkt budeme moci porovnat, zda si oprávnění z dávek od roku 2008 polepší či pohorší.

Podstata nemocenského pojištění

Systém nemocenského pojištění je určen pro výdělečně činné osoby, které v případech tak zvaných krátkodobých sociálních událostí zabezpečuje dávkami nemocenského pojištění. Jde o nároková peněžitá plnění.

Právní úprava

- zákon 54/1956 Sb. o nemocenském pojištění zaměstnanců, který bude od 1.1. 2008 nahrazen zákonem 187/2006 Sb. o nemocenském pojištění - základní pramen,
- zákon 88/1968 Sb. o prodloužení mateřské dovolené, o dávkách v mateřství a o přídavcích na děti z nemocenského pojištění (od 1.1. 2008 komplexní úprava v zákoně 187/2006 Sb.),
- zákon 100/1988 Sb. o sociálním zabezpečení (zde je úprava nemocenského pojištění pro OSVČ; od 1.1. 2008 komplexní úprava v zákoně 187/2006 Sb.),

Trocha teorie

Než se pustíme do příkladů, vyzdvihněme základní právní otázky a okruhy, ve kterých je potřeba mít jasno, na které je potřeba znát odpovědi, které rovněž slouží jako záchytné body pro praktické příklady a které budou stručně okomentovány dále v textu:

- Okruh pojištěných osob, vznik a zánik pojištění
- Systém dávek nemocenského pojištění
- Výpočet dávek nemocenského pojištění

Okruh pojištěných osob, vznik a zánik pojištění

Nemocenského pojištění jsou povinně účastni zaměstnanci, popř. další osoby jim postavené na roveň (viz § 2 zákona č. 54/1956 Sb. a § 2 a § 5 zákona č. 187/2006  Sb.) a dobrovolně účastny osoby samostatně výdělečně činné. Pojištění vzniká dnem vstupu do zaměstnání, a zaniká dnem skončení zaměstnání; u OSVČ pojištění vzniká přihlášením k nemocenskému pojištění a zaniká odhlášením nebo neplacením pojistného. Dlužno podotknout, že zákon je v oblasti vzniku a zániku pojištění velice košatý a my jsme zde uvedli jen nejčastější případy.

Systém dávek nemocenského pojištění

Z nemocenského pojištění zaměstnanců se poskytují 4 dávky:

- nemocenské
- podpora při ošetřování člena rodiny
- vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství
- peněžitá pomoc v mateřství

Z nemocenského pojištění osob samostatně výdělečně činných se poskytují 2 dávky:

- nemocenské
- peněžitá pomoc v mateřství

Od 1.1.2008 dochází ke změně a zákon 187/2006 Sb. rozlišuje dávky na 

- nemocenské,
- peněžitá pomoc v mateřství,
- ošetřovné (obdoba podpora při ošetřování člena rodiny),
- vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství.

Výpočet dávek nemocenského pojištění

1. krok: 

Pro výpočet nemocenského do konce roku 2007 u zaměstnance a OSVČ musíme nejprve zjistit jejich vyměřovací základ, který u zaměstnance určíme dle § 5 zákona 589/1992 Sb. (v zásadě se jedná o mzdu a další peněžní i nepeněžní příjmy vyplývající ze zaměstnaneckého poměru podléhající dani z příjmu fyzických osob) a u OSVČ dle § 14 odst. 2, 4 a 5 téhož zákona (OSVČ si výši určí sama, přičemž je v zákoně dán spodní limit této částky, viz příklad níže). 

Od 1.1.2008 je relevantní jak u zaměstnanců tak u OSVČ §18 odst. 2 zákona 187/2006 Sb, dle kterého je vyměřovacím základem zaměstnance úhrn vyměřovacích základů pro pojistné na pojištění za jednotlivé kalendářní měsíce v rozhodném období (zjišťuje se opět dle § 5 zákona 589/1992 Sb.), a vyměřovacím základem OSVČ úhrn měsíčních základů v rozhodném období, z nichž tato osoba zaplatila pojistné na pojištění (§ 5b odst. 4 zákona 589/1992 Sb.), tj. výši měsíčního základu si určuje OSVČ sama, měsíční základ však nemůže být nižší než dvojnásobek částky rozhodné podle předpisů o nemocenském pojištění pro účast zaměstnanců na nemocenském pojištění, kterážto činí 1500 Kč dle § 6 odst. 5 zákona 187/2006 Sb.

Vyměřovací základ zjišťujeme za rozhodné období, které činí u zaměstnanců 12 kalendářních měsíců před kalendářním měsícem, ve kterém vznikla pracovní neschopnost (karanténa, potřeba ošetřování či péče o člena rodiny či nástupu na mateřskou dovolenou), a u OSVČ kalendářní rok předcházející roku, kdy vznikla pracovní neschopnost (karanténa, nástup na mateřskou dovolenou). Jen pro úplnost podotkněme, že rozhodné období se určuje ve specifických případech jinak. 

Od 1.1.2008 je jak u zaměstnanců tak u OSVČ, dle §18 odst. 3 zákona 187/2006 Sb, rozhodným obdobím 12 kalendářních měsíců před kalendářním měsícem, ve kterém vznikla sociální událost.

Příklad 1: Za stavu právní úpravy platné do konce roku 2007 (zákon 589/1992 Sb.) vypočteme minimální výši měsíčního vyměřovacího základu pro OSVČ, která začala podnikat 12. října 2004, v témže roce měla zisk 150000 Kč, v roce 2005 byla ve ztrátě, a v roce 2006 měla zisk 3000000 Kč.

a) Průměrný měsíční zisk v roce 2004 (v období říjen - prosinec) byl tedy 150000 : 3 = 50000 Kč, v roce 2005 zisk nebyl žádný, a v roce 2006 byl zisk 3000000 : 12 = 250000 Kč.

b) Dle § 14 odst. 2 zákona 589/1992 Sb. se minimální měsíční vyměřovací základ určí jako maximum z 40% průměrného měsíčního zisku v roce 2004, 45% průměrného měsíčního zisku v roce 2005 a 50% průměrného měsíčního zisku v roce 2006, tedy 40% z 50000 je 50000 x 0.4 = 20000, za rok 2005 nepočítáme nic, a 50% z 250000 je 250000 x 0.5 = 125000.

c) Minimální měsíční vyměřovací základ je tedy 125000 Kč, a jelikož tato částka je vyšší než 40500 Kč, činí, dle poslední věty § 14 odst. 2 zákona 589/1992 Sb., minimální měsíční vyměřovací základ 40500 Kč, a OSVČ si nesmí určit nižší měsíční vyměřovací základ.

Příklad 2: Spočítejme Příklad 1 za stavu právní úpravy platné od roku 2008. Zde musíme vypočítat dvojnásobek částky rozhodné podle předpisů o nemocenském pojištění pro účast zaměstnanců na nemocenském pojištění. Zákon 589/1992 Sb. nás odkazuje zpět na § 6 odst. 5 zákona 187/2006 Sb., kde rozhodná částka činí 1500 Kč, a její dvojnásobek jest tedy 3000 Kč.

2. krok: 

V dalším musíme zjistit denní vyměřovací základ, který vypočítáme jako podíl z vyměřovacího základu za rozhodné období a počtu kalendářních dnů v rozhodném období, přičemž u zaměstnanců se nezapočítávají kalendářní dny omluvené nepřítomnosti, za které nenáleží náhrada příjmů a další výjimky dle § 18 odst. 1 zákona 54/1956 Sb., a u OSVČ se nezapočítávají kalendářní dny připadající na kalendářní měsíce, za které se neplatí zálohy na pojistné na důchodové pojištění (viz § 14 odst. 8 zákona 589/1992 Sb.). Zákon 187/2006 Sb. v § 18 odst. 1 v tomto ohledu nepřinesl žádnou změnu.

Příklad 3: 

a) Zaměstnankyně s měsíční hrubou mzdou 34000 Kč byla do 12. července 2006 na mateřské dovolené, a v březnu 2007 onemocněla. Rozhodné období je tedy březen 2006 až únor 2007, přičemž kalendářní dny do 12. července 2006 se nezapočítávají. Vyměřovací základ tedy činí 34000 x 12 = 408000 Kč, počet nevyloučených dnů rozhodného období je 231, a denní vyměřovací základ činí tedy 408000 : 231 = 1766.23 Kč. U OSVČ je dle právní úpravy platné od 1.1.2008 výpočet stejný.

b) Za právní úpravy platné do konce roku 2007, byla-li by tatáž žena OSVČ a její měsíční vyměřovací základ by byl rovněž 34000 Kč, pak je rozhodné období kalendářní rok 2006, přičemž zálohy na pojistné na důchodové pojištění neplatila (z důvodu mateřské) od ledna až do června 2006 (mateřská skončila v půli července 2006 a proto se záloha za červenec 2006 již platí), a počet nevyloučených dnů je tedy 243. Vyměřovací základ je stále 34000 x 12 = 408000 Kč a denní vyměřovací základ činí tedy 408000 : 243 = 1679.01 Kč. 

c) Srovnáním obou situací vidíme, že denní vyměřovací základ je za stejné situace u zaměstnankyně (a OSVČ od roku 2008) o 87.22 Kč vyšší než u OSVČ (dle úpravy do konce roku 2007).

d) Na závěr typický příklad. Zaměstnankyně se stabilní hrubou měsíční mzdou 24000 Kč onemocněla v březnu 2007, přičemž v rozhodném období březen 2006 až únor 2007 marodila celkem 14 dní. Její vyměřovací základ činí 24000 x 12 = 288000 Kč, a počet nevyloučených dnů v rozhodném období 365 - 14 = 351. Denní vyměřovací základ je tedy 288000 : 351 = 820.51 Kč.

3. krok: 

Stále ještě nejsme u konce, a denní vyměřovací základ musíme zredukovat na redukovaný denní vyměřovací základ. Ten, dle právní úpravy platné do konce roku 2007, zjistíme následujícím způsobem: 

a) Pro prvních čtrnáct kalendářních dnů pracovní neschopnosti se z částky do 550 Kč denního vyměřovacího základu počítá 90%, z částky nad 550 Kč do 790 Kč jen 60%, a k částce nad 790 Kč denního vyměřovacího základu se nepřihlíží. Hovoříme o první redukční hranici.

b) Od patnáctého kalendářního dne pracovní neschopnosti se částka do 550 Kč denního vyměřovacího základu počítá v plné výši, z částky nad 550 Kč do 790 Kč se počítá opět jen 60%, a k částce nad 790 Kč denního vyměřovacího základu se taktéž nepřihlíží. Zde hovoříme o druhé redukční hranici.

Příklad 4: Vezměme typickou zaměstnankyni z Příkladu 3 d) v předchozím kroku, jejíž denní vyměřovací základ je 820.51 Kč. Tuto částku rozložíme na 820.51 = 550 + 240 + 30.51, kde 550 je částka do 550 Kč, 240 je částka nad 550 Kč do 790 Kč, a 30.51 je částka nad 790 Kč.

- výpočet redukovaného denního vyměřovacího základu pro prvních 14 dnů pracovní neschopnosti: Z částky 550 se počítá 90%, tj. 550 x 0.9 = 495, z částky nad 550 do 790 se počítá 60%, tj. 240 x 0.6 = 144, a částka nad 790 se pomíjí, tedy redukovaný denní vyměřovací základ pro prvních 14 dnů pracovní neschopnosti činí 495 + 144 = 639 Kč.

- výpočet redukovaného denního vyměřovacího základu od 15 dne pracovní neschopnosti: Z částky 550 se počítá 100%, z částky nad 550 do 790 se počítá 60%, tj. 240 x 0.6 = 144, a částka nad 790 se pomíjí, tedy redukovaný denní vyměřovací základ od 15 dne pracovní neschopnosti činí 550 + 144 = 694 Kč.

Dle právní úpravy platné od 1.1.2008 postupujeme následujícím způsobem: 

a) do částky první redukční hranice se počítá 100 %,
b) z částky nad první redukční hranici do druhé redukční hranice se počítá 60 %,
c) z částky nad druhou redukční hranici do třetí redukční hranice se počítá 30 %;
d) k částce nad třetí redukční hranici se nepřihlíží,

přičemž v kalendářním roce činí

a) první redukční hranice jednu třicetinu součinu všeobecného vyměřovacího základu stanoveného podle zákona o důchodovém pojištění za kalendářní rok, který o dva roky předchází kalendářnímu roku, pro který se výše redukčních hranic stanoví, a přepočítacího koeficientu stanoveného podle zákona o důchodovém pojištění pro úpravu tohoto všeobecného vyměřovacího základu,

b) druhá redukční hranice 1,5násobek částky první redukční hranice,

c) třetí redukční hranice 3násobek částky první redukční hranice.

Příklad 5: Vezměme typickou zaměstnankyni z Příkladu 3 d) v předchozím kroku, jejíž denní vyměřovací základ je 820.51 Kč. Zde musíme v prvé řadě zjistit první redukční hranici, pro kterou musíme znát výši všeobecného vyměřovacího základu a přepočítacího koeficientu za kalendářní rok 2005 (nyní je rok 2007) a ty jsou 18089 Kč, respektive 1.0707 (nařízení vlády č. 462/2006 Sb.). První redukční hranice tedy činí (18089 x 1.0707) : 30 = 646 Kč (zaokrouhlujeme na celé koruny směrem nahoru), druhá redukční hranice jest (18089 x 1.0707 x 1.5) : 30 = 968 Kč (po zaokrouhlení nahoru) a třetí redukční hranice (18089 x 1.0707 x 3) : 30 = 1937 Kč (po zaokrouhlení nahoru). Redukovaný denní vyměřovací základ se tedy vypočítá následovně: Vyměřovací základ rozložíme do rozmezí daných redukčními hranicemi na 820.51 = 646 + 174.51 + 0 + 0, přičemž z 646 počítáme 100% (tedy 646 Kč), ze 174.51 počítáme 60% (tedy 174.51 x 0.6 = 104.71) a třetí a čtvrtá hranice jsou nulové, proto z nich již 30% a 0% počítat nemusíme. Redukovaný denního vyměřovací základ tedy činí 646 + 104.71 = 750.71 Kč.

Příklad 6: Předpokládejme, že zaměstnanec s hrubou měsíční mzdou 30000 Kč nemarodil a v březnu 2007 musel na nemocenskou. Denní vyměřovací základ činí (12 x 30000) : 365 = 986.30 Kč. Provedeme rozklad denního vyměřovacího základu dle redukčních hranic na 986.30 = 646 + (968 - 646) + (986.30 - 968) + 0 = 646 + 322 + 18.30 + 0. Částku 646, tj. do první redukční hranice, započítáváme ze 100% (tj. 646 Kč), částku 322, tj. mezi první a druhou redukční hranicí, započítáváme ze 60% (tj. 322 x 0.6 = 193.20 Kč) a částku 18.30, tj. mezi druhou a třetí redukční hranicí, započítáváme ze 30% (18.30 x 0.3 = 5.49 Kč). Reudukovaný denní vyměřovací základ tedy činí 646 + 193.20 + 5.49 = 844.69 Kč.

Příklad 7: Předpokládejme, že zaměstnanec s hrubou měsíční mzdou 70000 Kč nemarodil a v březnu 2007 musel na nemocenskou. Denní vyměřovací základ činí (12 x 70000) : 365 = 2301.37 Kč. Provedeme rozklad jeho denního vyměřovacího základu dle redukčních hranic na 2301.37 = 646 + (968 - 646) + (1937 - 968) + (2301.37 - 1937) = 646 + 322 + 969 + 364.37. Částku 646, tj. do první redukční hranice, započítáváme ze 100% (tj. 646 Kč), částku 322, tj. mezi první a druhou redukční hranicí, započítáváme ze 60% (tj. 322 x 0.6 = 193.20 Kč), částku 969, tj. mezi druhou a třetí redukční hranicí, započítáváme ze 30% (969 x 0.3 = 290.70 Kč), a částku 364.37 zanedbáváme. Reudukovaný denní vyměřovací základ tedy činí 646 + 193.20 + 290.70 = 1129.90 Kč. 

Příklad 8: Povšimněme si, že redukovaný denní vyměřovací základ nikdy nemůže překročit výši 1129.90 Kč. Má-li tedy zaměstnanec hrubou mzdu 58917 Kč a více, pak je jeho redukovaný denní vyměřovací základ již v nejvyšší možné úrovni.

4. krok: Nyní, známe-li redukovaný denní vyměřovací základ, můžeme již konečně přistoupit k výpočtu nemocenské dávky. Do konce roku 2007, dle § 17 odst. 2 zákona 54/1956 Sb. náleží oprávněnému (ať již je to zaměstnanec nebo OSVČ) za první až třetí kalendářní den pracovní neschopnosti 25% redukovaného denního vyměřovacího základu (v první redukční hranici), za čtvrtý až čtrnáctý kalendářní den pracovní neschopnosti 69% redukovaného denního vyměřovacího základu (stále v první redukční hranici), a od patnáctého kalendářního den pracovní neschopnosti dále 69% redukovaného denního vyměřovacího základu (již ve druhé redukční hranici).

Příklad 9: Vezměme opět typickou zaměstnankyni z Příkladu 4 (byť u OSVČ by byl výpočet stejný). 

- První tři kalendářní dni pracovní neschopnosti pobírá 639 x 0.25 = 159.75 Kč, avšak částky se zaokrouhlují nahoru, tedy 160 Kč.

- Od čtvrtého do čtrnáctého kalendářního dne pracovní neschopnosti pobírá 639 x 0.69 = 440.91 Kč, po zaokrouhlení nahoru tedy 441 Kč.

- Od patnáctého kalendářního dne pracovní neschopnosti pobírá 694 x 0.69 = 478.86 Kč, po zaokrouhlení nahoru tedy 479 Kč.

- Za desetidenní pracovní neschopnost dostane vyplaceno 3 x 160 + (10 - 3) x 441 = 3567 Kč, za třicetidenní pracovní neschopnost 3 x 160 + 11 x 441 + 16 x 479 = 12995 Kč.

Zajímá-li nás nemocenská podle právní úpravy od 1.1.2008, pak je relevantní § 29 zákona 187/2006 Sb., dle kterého je výše nemocenského za kalendářní den 69% redukovaného denního vyměřovacího základu. Nárok na nemocenské vzniká jen, trvá-li neschopnost déle než 14 kalendářních dní.

Příklad 10: Vezměme opět typickou zaměstnankyni z Příkladu 5, pak od 1.1.2008 pobírá za každý kalendářní den nemocenské 750.71 x 0.69 = 518 Kč. Za desetidenní pracovní neschopnost dostane vyplaceno 5180 Kč a za třicetidenní pracovní neschopnost 15540 Kč.

Podpora při ošetřování člena rodiny (do konce rok 2007) a ošetřovné (od 1.1.2008)

Do konce roku 2007 se týká jen zaměstnanců dle zákona 54/1956 Sb., od 1.1.2008 toto omezení odpadá. Vyplácí se nejvýše prvních devět (ve zvláštních případech šestnáct) kalendářních dnů, a její výše činí 69% redukovaného denního vyměřovacího základu (do konce roku 2007) a 65% redukovaného denního vyměřovacího základu (od 1.1.2008).

Příklad 11: Dle úpravy do konce roku 20007 bude naše typická zaměstnankyně z Příkladu 3 d) prvních devět dní pobírat 639 x 0.69 = 440.91 Kč, po zaokrouhlení nahoru tedy 441 Kč denně, a od patnáctého kalendářního dne 694 x 0.69 = 478.86 Kč, po zaokrouhlení nahoru tedy 479 Kč denně. Za sedmidenní péči dostane vyplaceno 7 x 441 = 3087 Kč, a za šestnáctidenní péči 14 x 441 + (16 - 14) x 479 = 7132 Kč.

Příklad 12: Dle úpravy platné od 1.1.2008 bude naše typická zaměstnankyně z Příkladu 5 pobírat každý kalendářní den 750.71 x 0.65 = 488 Kč. Za sedmidenní péči dostane vyplaceno 7 x 488 = 3416 Kč, a za šestnáctidenní péči 16 x 488 = 7808 Kč.

Vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství

Do konce roku 2007 se týká jen zaměstnankyň dle zákona 54/1956 Sb., od 1.1.2008 toto omezení odpadá. Vyplácí se v době dočasného převedení na hůře placenou práci z důvodu těhotenství nebo mateřství, maximálně však do devíti měsíců od porodu, nelze jej kumulovat s mateřskou a nevyplácí se za dny pracovní neschopnosti, dny péče o člena rodiny a v dalších případech taxativně uvedených v § 5 odst. 4 zákona 88/1968 Sb (do konce roku 2007) a § 43 odst. 2 zákona 187/2006 Sb. (od 1.1.2008).

Vyrovnávací příspěvek se stanoví 

A) do konce roku 2007 jako rozdíl redukovaného denního vyměřovacího základu ve druhé redukční hranici (tj. jako od 15. dne pracovní neschopnosti) zaměstnankyně zjištěného ke dni jejího převedení na jinou práci a průměru jejích započitatelných příjmů připadajícího na jeden kalendářní den v jednotlivých kalendářních měsících po tomto převedení, a ten se zjistí jako podíl započitatelného příjmu a počtu dnů tohoto měsíce (nepočítají se ale dny pracovní neschopnosti, péče o člena rodiny a další případy taxativně uvedené v § 5 odst. 4 zákona 88/1968 Sb.),

Příklad 13: Naše typická zaměstnankyně z Příkladu 3 d) byla převedena na jinou práci od 22. září 2007 do 2. listopadu 2007, a 3. listopadu 2007 odešla na mateřskou, přičemž od 14. října do 31. října 2007 byla v pracovní neschopnosti.

- Redukovaný denní vyměřovací základ ve druhé redukční hranici jsme vypočítali Příkladu 4 a činí 694 Kč. 

- Předpokládejme, že v září byla její hrubá mzda 18000 Kč, v říjnu 16000 Kč a v listopadu 400 Kč. Za září počítáme všechy dny (i když k převedení došlo až 22.9.), tj. 30 dní, přičemž na každý z nich připadá 18000 : 30 = 600 Kč, v říjnu počítáme dny od 1.10. do 13.10. (tedy do odchodu do pracovní neschopnosti), tj. 13 dní, přičemž na každý z nich připadá 16000 : 13 = 1230.77 Kč, za listopad počítáme všechy dny (i když k odchodu na mateřskou došlo až 2.11.), tj. 30 dní, přičemž na každý z nich připadá 400 : 30 = 13.33 Kč. Na závěr výsledné částky zprůměrujeme, tedy (600 + 1230.77 + 13.33) : 3 = 614.70 Kč.

- Vyrovnávací příspěvek tedy činí 694 - 614.70 = 79.30 Kč denně, a poskytne se v září od 22.9. do 30.9., v říjnu od 1.10. do 13.10. (za dni pracovní neschopnosti ne), v listopadu od 1.11. do 2.11., tj. celkem za 9 + 13 + 2 = 24 dní. Celková částka získaná z vyrovnávacích příspěvků za období převedení na jinou práci tedy činí 1903.20 Kč.

B) od 1.1.2008 jako rozdíl mezi redukovaným denním vyměřovacím základem zjištěným ke dni převedení zaměstnankyně na jinou práci a průměrem jejích započitatelných příjmů připadajícím na jeden kalendářní den v jednotlivých kalendářních měsících po tomto převedení, přičemž průměr započitatelných příjmů se zjistí tak, že se dosažený příjem za jednotlivý kalendářní měsíc vydělí počtem kalendářních dnů v tomto měsíci.

Příklad 14: Uvažujme Příklad 13. Redukovaný denní vyměřovací základ ve druhé redukční hranici jsme vypočítali v Příkladu 5 a činí 750.71 Kč. Průměr započitatelných příjmů připadajícím na jeden kalendářní den v jednotlivých kalendářních měsících po převedení se vypočítá stejně jako v Příkladu 13 a je to tedy 614.70 Kč, a vyrovnávací příspěvek tedy činí 750.71 - 614.70 = 136.01 Kč denně, a poskytne se v září od 22.9. do 30.9., v říjnu od 1.10. do 13.10. (za dni pracovní neschopnosti ne), v listopadu od 1.11. do 2.11., tj. celkem za 9 + 13 + 2 = 24 dní. Celková částka získaná z vyrovnávacích příspěvků za období převedení na jinou práci tedy činí 3264.24 Kč.

Peněžitá pomoc v mateřství

Výpočet je zde stejný jak pro zaměstnankyně tak pro OSVČ a dávka se poskytuje, dle právní úpravy do konce roku 2007, ve výši 69% redukovanného denního vyměřovacího základu ve druhé redukční hranici (tj. jako od 15. dne pracovní neschopnosti), a od 1.1.2008 ve výši 70 % redukovaného denního vyměřovacího základu.

Příklad 15: Typická zaměstnankyně z Příkladu 3 d) nastoupila na mateřskou dovolenou 3. listopadu 2007. Redukovaný denní vyměřovací základ ve druhé redukční hranici se počítá za období listopad 2006 až říjen 2007 a jeho výši jsme vypočítali na 694 Kč. Zaměstnankyně bude tedy pobírat 694 x 0.69 = 478.86 Kč, zaokrouhleno nahoru, 479 Kč denně po celou dobu mateřské dovolené. Od 1.1.2008 by za každý kalendářní den dostávala 750.21 x 0.7 = 525.50 Kč, zaokrouhleno nahoru, 526 Kč.

Poznámka na závěr: Výpočet dávek nemocenského pojištění byl komplikovaný jak dle právní úpravy platné do konce roku 2007, tak dle té od roku 2008. Nicméně, jak výše uvedené příklady ukazují, výše dávek jsou v nové úpravě mnohem (signifikantně) vyšší.