K literárněvědné metodologii
PhDr. Ivana Ryčlová, Ph.D.

6/ JS
Literárněvědná metoda obecně
•	Řecky: methodos – cesta k něčem
•	Literárněvědná metoda = souhrn obecných principů uplatňujících se při studiu literatury; zahrnuje nejpodstatnější teze lit. teorie (soustavu pojmů lit. teorie a jejich interpretaci) 
•	Literárněvědné metody jsou soustavně pěstovány až v 19.st.
•	klasifikace l. metod je obtížná – badatelé 
•	V rámci české l.vědy se o ně pokusil Arne Novák (1916 „Kritika literární“)
•	Označuje plánovitě použitý prostředek k vyřešení stanoveného cíle (resp. systematický postup)
•	Pluralismus literárněvědných metod (existuje řada metod, které se v lit.vědě používají)
•	Dílem jsou adaptovány z jiných disciplín
•	Dílem se rozvinuly z problematiky literární vědy
•	Odráží se v nich mj. i dlouhá histrorie krásného písemnictví 
•	Kritériem dělení literárněvědných metod bývá ten zorný úhel pohledu na literární dílo, který je v nich akcentován, event. pokládán za rozhodující
Historie literárněvědných metodologií/metod     1
1. Absolutizace textu v literárněvědném výzkumu
        A) Metoda filologická 
•	Nejstarší
•	Rozpracována už v antických gramatikách, rétorikách a poetikách
•	Orientuje se jen na jazykovou stránku díla, styl a historické reálie umožňující pochopení textu a orientaci v něm
•	Udržela si svůj dominantní vliv až do romantických přelomů na poč. 19.st.
2. Absolutizace osobnosti tvůrce v literárněvědném výzkumu 
         A) Metoda biografická 
•	Sainte-Beuve 
•	Období romantismu, 20.-30.léta 19.st. 
•	Vnesl do lit. tvorby i hodnotících přístupů k ní emoce, cit
•	Silný důraz na životopisná fakta při hodnocení l.d.
•	Žánrem byl literární portrér/medailon
B) Metody psychologické 
•	L.d. = projekce autorova nitra
•	Wilhelm Dilthey (1833-1911), německý filozof

Ad Metody psychologické 

•	Wilhelm Dilthey (1833-1911)
•	 německý filozof
•	Úvod do vědy duchovědné – průlom do pozitivismu 
•	Benedetto Croce (1866-1952)
•	Italský intuitivistický filozof
•	Estetica, Logica, Etica
•	Sigmund Freud (1856-1939)
•	Vídeňský neurolog, psychiatr, zakladatel psychoanalýzy
•	Jeho dílo značně ovlivnilo teorii umění a lit.teorii
•	Vypracoval řadu psychoanalytických interpretací uměleckých děl a lit.textů
•	Např. výklad Shakespearova Hamleta
•	Básník a lidská fantazie – vysvětluje literárně kulturní tvořivost jako sociálně přijatelnou sublimaci nevědomých energií

Ad Metody psychologické 

•	Emile Hennequin (1859-1888)
•	Francouzský filozof, lit. vědec
•	Pokus o spojení psychologických metod se zkoumáním lit. jako estetického objektu (směr: estopsychologie)
•	4 fáze práce lit.vědce
•	Analýza l.d. z hlediska estetického
•	Od díla k osobnosti tvůrce
•	Psychika tvůrce jako příznak společnosti
•	Syntéza předchozího
Absolutizace vlivu prostředí v lit.věd. výzkumu 
•	Pozitivismus 
•	Hippolyte Taine (1828-1893)
•	Aplikace metod přírodních věd v literárním bádání = první pokus lit.vědy stát se vědou exaktní (založenou na přesných zákonitostech)
•	Klady metody: faktografické zvládnutí materiálu a jeho kvalitní popis
•	Ruští revoluční demokraté 
•	Estetici a kritici, kteří se dostali blízko k marxistickému  chápání lit.
•	Bělinskij, Černyševskij, Dobroljubov (společenský význam díla je důležitější než autorův záměr)
•	Literaturu chápou jako činnost determinovanou rasou, dobou, prostředím
Absolutizace textu v lit.vědném výzkumu
•	(Metoda filologická – nejstarší)
•	Ruská formální škola
•	10. léta 20. století
•	Hl. metodou lit.tvůrce je podle této školy ozvláštnění (остранение)
•	Šklovskij, Ejchenbaum, Tyňanov, Jakobson, Tomaševskij, Žirmunskij, Vinogradov
•	Pražský lingvistiský kroužek 
•	Teorie a aplikace strukturalistického pohledu na literaturu
•	Navazuje na ruskou formální školu
•	Vypracovali rozsáhlý terminologický aparát, který měl přispět k zexaktnění lit. vědy 
•	Jakobson, Mathesius, Wellek, Mukařovský (Studie z poetiky)
Historie literárněvědných metodologií/metod     2
•	Metoda historická
•	Georg Wilhelm Hegel (1770-1831)
•	Něm. filozof., profesor na univerzitě v Heidelbergu
•	Fenomenologie ducha , Vědecká logika, Encyklopedie filozofickcýh věd v nárysu
•	! Přednášky o estetice
•	Hegelovou zásluhou byla do lit. vědy vnesena idea historismu, patřící dnes k badatelským postupům mj. v lit. historii a komparatistice

Historie literárněvědných metodologií/metod    3
•	Materialismus ruských revolučních demokratů (Bělinskij, Černyševskij, Dobroljubov, Pisarev) a francouzský pozitivismus (Comte)
•	= reakce na předchozí tendence v lit. metodologii, jež směřovali k abstrakci  
•	Za pozitivistické jsou považovány kritické (resp. nepřátelské) postoje k teorii, omezování se na sběr pouhých faktů či absence metodické reflexe
•	Pozitivistické vědě však nelze vyčítat nedostatek teorie
•	Pro koncept pozitivistické vědy se stalo určující dílo A. Comta (1798-1857)
•	Kritický obrat proti teologii a metafyzice
•	Za předmět vědeckého poznání mohou být považovány jen pozorovatelné jevy 
•	Program orientovaný neomylně na přírodní vědy prohlásil Comte za závazný rovněž pro zkoumání společenských jevů (zakl. sociologie)