Speciálně pedagogická diagnostika v psychopedii

Diagnostika - vymezení
Diagnostika je proces, jehož cílem je získat o objektu diagnostikování co nejhlubší a nejkomplexnější poznatky, které napomáhají formulovat závěry a vedou k vyvození diagnózy jako výsledku diagnostiky. 

Rámcová struktura každé diagnostiky se snaží odpovědět na otázky: CO, KDO, KDE a JAK ?

Speciálně pedagogická (psychopedická) diagnostika se zabývá rozpoznáváním podmínek, prostředků a efektivity edukace jedinců s mentálním či jiným duševním postižením.

•	komplexní interdisciplinární přístup - dochází k vzájemnému prolínání a doplňování diagnostiky.

•	Nejčastějším spojením v psychopedické diagnostice je spojení psycholog – speciální pedagog.

Diagnostika - vymezení
•	psycholog - aspekt psychologický
•	speciální pedagog se zaměřuje na edukaci
•	Lékař stanoví - biologický
•	Sociální pracovník se soustředí na analýzu sociálních faktorů
•	Cílem speciálního pedagoga v oblasti speciálně pedagogické diagnostiky je optimalizace výchovně vzdělávacího procesu.

Psychopedická diagnostika by se měla zaměřovat především na individuální schopnosti jedince, jeho silné stránky!

Principy diagnostiky:
*	Princip komplexního přístupu 
*	Princip etiologického hlediska 
*	Longitudinální princip 
*	Princip dynamiky 
*	Princip individuálního přístupu 

Diferenciální diagnostika : ODLIŠIT MR OD STAVŮ JÍ PODOBNÝM (např. smyslové vady; poruchy řeči, ADHD, deprivace, PAS apod.)

Diagnostické metody:
Klinické (nestandardizované) metody nejsou vázány přísnými pravidly, jsou pružné a individuálnější:
*	anamnéza, 
*	pozorování, 
*	dotazník, rozhovor, 
*	analýza produktů činnosti, 
*	kazuistika. 

Testové metody jsou standardizované, všem osobám je předkládán stejný materiál, za stejných podmínek a jsou vyhodnocovány na základě norem pro danou populaci:
*	testy osobnostní, testy obecných schopností, testy výkonu (didaktické a sociometrické testy). 

Klinické diagnostické prostředky
Anamnéza =„Rozpomínání si na dobu před chorobou“. – vysvětlit jeho současné problémy
•	Tyto údaje získává pomocí ROZHOVORU či DOTAZNÍKU
•	Katamnéza: Zkoumání situace, ve které se jedinec nachází v určitém časovém odstupu od ukončené nápravy a hledají se příčiny recidivy nežádoucích jevů.

Anamnéza:
•	Rodová 
•	Perinatální 
•	Zdravotní 
•	Výchovná a vývojová 
•	Rodinná 

Pozorování
•	Pozorování je jedna z nejstarších a nejdůležitějších metod diagnostiky.
*	Aby bylo pozorování objektivní, musí být plánovité, systematické (pravidelné) a přesné.
*	V případě pozorování se více než při jiných metodách nelze ubránit určitému subjektivnímu zkreslení pozorovaného jedince.
*	Pro zachování objektivity při pozorování, je třeba si uvědomit vliv a působení subjektivních faktorů. 
*	Arch pro záznam pozorování.

Rozhovor a dotazník
*	Patří mezi explorační metody
*	V úvodu rozhovoru by měla být navozena příjemná atmosféra.
*	Cílem exploračních metod je rozšíření anamnestických údajů, zjišťování, zájmů, názorů, zálib a postojů.

Rozhovor
•	Dělí se na: 
•	volný, řízený a kombinovaný – podle míry strukturalizace a standardizace 
•	anamnestický a specializovaný – podle cílů
•	Otázky rozhovoru musí odpovídat stavu klientů (individualizace otázek).

Dotazník
•	Dotazník je v podstatě rozhovor v písemné podobě.

•	Explorativní metodou dotazníku zjišťujeme charakteristiky klienta, jeho prostředí a průběh života.

•	Problém dotazníků je ten, že nezjišťují, jací jsou klienti ve skutečnosti, ale jaké o sobě mají mínění.

Analýza produktů činnosti
Pro diagnostické účely lze využít jakýkoliv produkt klienta.
•	V psychopedické diagnostice se nejvíc využívá analýza písma, dětské hry a kresby.

*	Písemné práce,
*	Výtvarné činnosti, výrobky,
*	Zájmové činnosti.

Analýza hry a kresby
•	soulad s „ontogenetickou normou“ dětské hry a kresby
•	Dětská kresba odráží poměrně přesně grafomotorické schopnosti 
•	Nejdůležitější je pro diagnostiku figurativní tvorba.

Kazuistika
•	Případová studie byla původně lékařská metoda 
•	Kazuistika zpravidla obsahuje rodinou a osobní anamnézu, diagnózu, prognózu, intervenci, jejich průběh a výsledky.
= metoda spočívající v důkladném studiu všech dostupných materiálů o klientovi 

Testové metody

Didaktické testy
•	Didaktické testy jsou zaměřeny na výsledky školního učení
•	Jsou složeny z testových úloh různého typu
•	Speciální didaktické testy 
•	Testy školní zralosti (Jirásek), testy vědomostí či dovedností,…

Sociometrické testy

•	Sociometrie – nauka zacílená na měření sociálních vztahů.
•	Sociometrický test obsahuje otázky, které umožňují všem členům skupiny zvolit si parametry pro určitou (hypotetickou) aktivitu.
•	sociometrická matice, sociogram.

Psychodiagnostické metody
•	nejčastější dělení:
	Škály a vývojové testy
	Testy inteligence
	Testy specifických schopností, dovedností, funkcí
	Projektivní testy
	Standardizované dotazníky

Vývojové škály
•	Vývojové škály se používají především k diagnostikování malých dětí.
•	využívá provázanosti motorického a psychického vývoje
•	Jsou zaměřeny na to, co je v raném věku možno pozorovat a srovnávat s normou – vývoj hrubé i jemné motoriky, vizuomotorické koordinace, sociálního chování, adaptability a řeči.
*	Nejvíce používanou škálou je Gesellova škála (také Bayleyové škály)
*	Vývojové škály jsou dobře uplatnitelné u dětí s těžším stupněm mentálního postižení.

Testy specifických schopností – sociálních schopností
*	Vinelandská škála sociální zralosti.

Testy specifických schopností – zraková percepce
*	Jednou z metod je Edfeldův reverzní test
*	Vývojový test zrakového vnímání M. Frostigové 

Testy specifických schopností – sluchová percepce
*	Využívají dvě zkoušky, které upravil Z. Matějček - zkoušku sluchové diferenciace a
*	zkouška sluchové analýzy a syntézy

Testy specifických schopností – motorika a grafomotorika
 
*	Pojem motorika. 
*	Hrubá motorika 
*	Jemná motorika 
*	Grafomotorika 
*	Vývoj motoriky lze zjišťovat buď pomocí vývojových škál, nebo pomocí motorických testů (Motometrická škála Ozereckého, 
*	Dále zkoušky založené na manuální zručnosti (Walterova a Poppelreuterova zkouška, Dexterimetr, Šrouby, Vidly).
*	Výsledky diagnostiky grafomotoriky jsou důležité pro test školní zralosti.

Testy specifických schopností – lateralita

*	Lateralitu je nutné stanovit do nástupu školní docházky.
*	Vyšetření laterality se provádí pomocí Žlabovy a Matějčkovy zkoušky laterality. 

Testy specifických schopností – pozornost a paměť
•	Zkouška pozornosti:
•	Jiráskův číselný čtverec a Bourdonova zkouška
•	Zkouška paměti:
•	Rey-Osterriethova komplexní figura

Testy inteligence
•	První manuál pro diferencování intaktních dětí a dětí mentálně postižených vytvořil A. Binet
•	Inteligence – komplexní schopnost člověka
•	Používané zkoušky inteligence se dělí na:
	Screeningové metody
	Podrobné testy inteligence
	Doplňující testy inteligence (např. test kresby lidské postavy 	Goodenoughové)

Screeningové metody
•	Ravenovy (barvné, progresivní) matice
	- nejsou tak citlivé na vzdělání, zaměřují se spíše na vrozené dispozice 
	- řadí se to tzv. skupiny culture-fair testů,

Podrobné testy inteligence
Mezi nejpoužívanější podrobné testy inteligence patří:
•	Standford-Binetova zkouška 
•	Wechslerovy zkoušky

Standford-Binetova zkouška
*	V současné době se u nás užívá IV. revize Standford-Binetova testu obsahující 15 subtestů, přičemž každý subtest měří odlišné schopnosti ve čtyřech oblastech: 

*	verbální myšlení, 
*	abstraktně-vizuální myšlení, 
*	kvantitativní myšlení,
*	krátkodobá paměť.

*	inteligenční kvocient – IQ, MV/CHVx100

Wechslerovy testy
*	U nás se používají v současnosti Weschlerovy testy:
*	Pražský dětský Wechslerův test (PDW test), 
*	Obsahuje základní i doplňkové subtesty např.:
vědomosti – informace o světě
•	Porozumění na ústně podávané otázky
•	Počty
•	Doplňování obrázků 
•	Řazení série obrázků 

Pomocné testy inteligence
•	Test kresby lidské postavy:

•	vytvořen ve 20. letech 20. století profesorkou Goodenoughovou. 
•	Podstatou je, že dítě nakreslí lidskou postavu, která je následně podrobena obsahovému i formálnímu zkoumání.