Epistemologická východiska primárního vzdělávání (Filová)

Stručná anotace předmětu (cíle, obsahové zaměření v podobě klíčových slov či témat)

Epistemologie má v přípravě učitelů primární školy a vychovatelů propedeutický význam pro další disciplíny diagnostického a didaktického charakteru. Její zařazení v úvodu do studia (v 1. roč.) je motivováno především těmito argumenty:
1.	v průběhu empirických sond do světa individuálního i kooperativního dětského poznávání budou studenti navazovat první profesionální kontakty s dětmi a ověří si svou profesní motivaci,
2.	nastudované teoretické poznatky budou bezprostředně využívat v praktických aktivitách s dětmi,
3.	na základě pochopení  dětských kognitivních mechanismů  se bude jejich pedagogické myšlení a individuální pojetí výuky od počátku formovat ve prospěch konstruktivistických přístupů a autentického učení. 

Klíčová slova: 
•	kognitivní předpoklady, kognitivní procesy
•	myšlení, pojmové myšlení, myšlenkové operace, operační myšlení, operacionalizace
•	fakta, pojmy, generalizace, kauzalita
•	inteligence, tvořivost
•	kognitivní styl  -  styl učení (žáka)  –  (učitelův) styl výuky
•	kognitivní prekoncepce  (miskoncepce) – jejich zdroje a práce s nimi
•	zkušenost, zkušenostní učení
•	konstruktivismus (     psychodidaktika)
•	diagnostika zvláštností dětského poznávání a učení  - metody
•	prostor: geneze pojetí prostoru
•	čas: geneze pojetí času
•	hodnota: geneze pojetí hodnot
•	kauzalita: příčina, následek
•	číslo: geneze pojetí čísla
•	autentické učení
•	učební zadání (úlohy), kladení otázek
•	kritické myšlení: evokace – uvědomění si významu – reflexe
•	myšlenkové mapy

Obsah
1.	Jak děti myslí. Jak poznávají svět (psychol. základy pojmotvorného procesu – myšlení a řeč v procesu poznávání světa dítětem) 
2.	Jak dojde k tomu, že se člověk něco naučí (kognitivní předpoklady, zkušenosti, kognitivní styl a styl učení, ….). 
3.	Psychodidaktika.
4.	Výzkumné metody zjišťující prekoncepce (naivní teorie dítěte) dětí mladšího školního věku (vývoj pojmů, generalizací, kauzality). Miskoncepce učiva.
5.	Geneze pojetí prostoru (výzkum: kresba s komentářem, fenomenografický rozhovor, operační cvičení).
6.	Geneze pojetí času  - čas centrovaný (prožitkový) a decentrovaný (časová osa), čas historický (jednosměrný tok času, schopnost umístit se do libovolného místa na časové ose).
7.	Geneze pojetí hodnot.
8.	Geneze pojetí kauzality.
9.	Autentické učení a jeho význam  pro formování poznávání. Učení na vycházce – činnosti učitele, činnosti žáka.
10.	Mentální mapování. Pojmové mapy.
11.	Didaktická analýza vzdělávacích obsahů a konstrukce učebních úloh.
12.	Některé výukové strategie jako aplikace psychodidaktického (konstruktivistického) přístupu v české škole: ITV (Integrovaná tematická výuka), RWCT (Čtením a psaním ke kritickému myšlení)

Seznam  literatury

BERTRAND, Y. Soudobé teorie vzdělávání. Praha: Portál, 1998.
GFEN Všichni na jedničku! Alternativní didaktické postupy. Praha: Karolinum, 1991.
FISHER, R. Učime děti myslet a učit se. Praha : Portál, 1997.
HEJNÝ, M.; KUŘINA, F.  Dítě, škola, matematika. Konstruktivistické přístupy k vyučování. Praha: Portál, 2001.
KOLLÁRIKOVÁ, Z., PUPALA,B. Předškolní a primární pedagogika. Praha: Portál, 2001.  
KOVALIKOVÁ, S. Integrovaná tematická výuka. Model. Kroměříž: Spirála, 1995.
KOZLÍK, J.. a kol. Směřování k základní škole zítřka. Praha: Fortuna, 1998.
PROKOPOVÁ, A.;  MACHALOVÁ, M.  Psychologický prostor pro tvořivost ve vlastivědě. In: Tvořivostí učitele k tvořivosti žáků. Sborník z konference PedF MU v Brně. Brno: Paido, 1997.
MAREŠ, J. Styly učení žáků a studentů. Praha: Portál, 1998.
PAŘÍZEK, V. Jak naučit žáky myslet. Praha: Karolinum, 2000.
PASCH, M. a kol. Od vzdělávacího programu k vyučovací hodině. Praha: Portál, 1998.
PIAGET, J. Psychologie inteligence. Praha: SPN, 1970.
ŠTECH, S. Škola stále nová. Praha: Karolinum, 1992.
TONUCCI, F. Vyučovat nebo naučit? Praha: SVI PedF UK, 1991.
THAGARD, P. Úvod do kognitivní vědy. Mysl a myšlení. Praha: Portál, 2001.
ŠEBKOVÁ, A., VYSKOČILOVÁ, E.  Chápání prostorových vztahů u dětí mladšího školního věku. Pedagogika, roč.XLVII, 1997, s. 10-17.
VYSKOČILOVÁ, E. Pokus vyučovat žáky 2. ročníku chápání historického času na základě genealogie. Komenský, č. 9, 1974, s. 545-553.
VYSKOČILOVÁ, E. Vytváření základů historického myšlení žáků 2. ročníku. Komenský, č. 4, 1976, s. 341-348.

Úkoly pro tematické okruhy (1. část):
1.	Dětské naivní teorie (prekoncepce)
•	Pokuste se shromáždit co nejvíce dětských otázek, které dokazují zvláštnosti jejich vidění světa.
•	Zaznamenejte některé dětské prekoncepce
•	Zadejte individ. úkol: 
Nakresli zeměkouli. Popiš, co jsi nakreslil(a). 
Nakresli lidské tělo zevnitř.

2.	Pojetí prostoru
•	Nakresli autobus (domeček) a co je uvnitř.
•	Nakresli, jak je to ve vaší kuchyni.
•	…Děti hrají kolo kolo…
•	…Rybník pod hladinou
•	Nakresli svou cestu do školy.
•	Představ si, že jsi pták a letíš nad vaším domem. Co vidíš? Nakresli to.

3.	Pojetí času
Cyklické procesy
•	Ráno – v poledne – večer
•	Včera – dnes – zítra
•	Dny v týdnu
            Časová přímka: co bylo dříve, co později, mladší – starší apod.
            Genealogie a  rodinné vztahy

4.	Pojetí hodnot- morální dilemata:     Kája cestou na oslavu narozenin uvidí  svého kamaráda Honzu, který spadl z kola  a  potřebuje pomoc. Kája ale ví, že když se zastaví a pomůže, nestihne autobus a přijde o dort a zmrzlinu. Má Honzovi pomoci?