Infinitiv je tvar slovesa, který má jak vlastnosti slovesa, tak i vlastnosti substantiva. Kmen infinitivu je deverbální, infinitiv též váže větné členy jako sloveso. Přibírá však pádové koncovky a větné fráze s infinitivem mají funkci subjektu, objektu, atributu či adverbiále. 

1. infinitiv

První INF může stát bez koncovky, v takový tvar končí na pouhý znak -(K)A (, nebo má koncovku TRANSL + POS.SUF (. Bezkoncovkový tvar je tvarem slovníkovým.

Znaky INF:  

Znak -A následuje po krátkém vokálu, znak -dA po dlouhém vokálu či diftongu. Znak -tA je připojen ke kmeni končícímu na s a znaky -lA, -rA, -nA následují po l, r a n. 
Verba contracta (supistumaverbit) mají hranici mezi kmenem a znakem nezřetelnou:
 
(Původní INF vypadal *vastat+tak). 
  
Infinitiv v pozici subjektu
Minua (objekti) nolotti kertoa asia hänelle (subjekti).
Vrt. Tilanne nolotti minua. 
Oli yllätys (predikatiivi) kuulla sellainen uutinen (subjekti).
Vrt. Tieto oli yllätys.
Minun täytyy lähteä.

Infinitiv v pozici objektu
Stejný subjekt: 
Mies alkoi sahata puuta. 
Pidin parhaana myydä auton. 
Jiný subjekt:
Jeesus salli lasten tulla luoksensa.
Poliisi käski kuljettajan nousta autosta.
 
Infinitiv v pozici atributu
Minulla oli aikomus anoa, tilaisuus puhua, kunnia vastaanottaa lähetystö.

2. infinitiv

Znak je -e-. Vždy musí mít jednu z těchto tvarů:

– vyjadřuje čas, ”když”: Se tapahtui hänen tullessaan kotiin. Vrt. ― ― kun hän tuli kotiin. 

Minä en puhu enää sinun kuullesi. Tyttö astui ujostellen sisään. 

3. infinitiv

Znak -mA.

Monikon 3. persoonan vartalo	-ma / -mä	sijapääte	
Esim. Menen syömään. (syö + mä + än) 
He ostavat
He juovat
He juoksevat
He pelkäävät
He häiritsevät	osta-ma
juo-ma
juokse-ma
pelkää-mä
häiritse-mä	ostama-an
juoma-ssa
juoksema-sta
pelkäämä-ttä
häiritsemä-llä	illatiivi
inessiivi
elatiivi
abessiivi
adessiivi	

Vyskytuje se v těchto pádech:

 – znamená místo: Lapset ovat ulkona leikkimässä. Aikuiset istuvat jo syömässä. Olin ravintolassa tanssimassa. Kävin ostamassa ruokaa.
 – znamená směr: Naiset tulivat saunomasta. Tulen ravintolasta tanssimasta. – znamená směr: Menen ravintolaan tanssimaan. Menen kauppaan ostamaan ruokaa.
 – znamená způsob: Kieliä oppii parhaiten puhumalla. Tulin kävelemällä.
– znamená způsob: Mies kulki näkemättä mitään. Pekka ei voi olla katsomatta Liisaa. Hän lähti sanomatta sanaakaan.

4. infinitiv

Znak -minen. Nesmí se zaměňovat s odvozovacím sufixem pro názvy činností. Tyto deverbální jmenné odvozeniny totiž jsou skloňovány ve všech pádech. 4. INF se vyskytuje jen ve dvou pádech: NOM a PART omezených na dvě konstrukce – nesesívní (1) a kontinuální (2):
 – vyjadřuje, co se má udělat.
(1) 
Kello käy käym-i-stä-än. Myrsky yltyi yltymistään.

Tzv. 5. infinitiv
Znak (či lépe derivační sufix) -mAinen. Další možná segmentace na znak agentního participia -mA a deminutívní sufix -inen. Vyskytuje se pouze v konstrukci olla tekemäisillään (pl. ADES + POS.SUF.), jež odpovídá např. anglickému to be about to do, vyjadřuje děj těsně před jeho počátkem.
Lapsi oli putoamaisillaan pöydältä.
Olin nääntymäisilläni nälkään.