18. ІнтонацÍйна пІдсистÉма мÓви. 
ІнтонÁцІЯ.  СловÉсний нáголос  І  ритмÍчна  структýра  слóва

Інтонáція - сукупність кількох фонетичних компонентів: 
	 1) фрáзовий  нáголос /ФН/‚   2) пáуза‚     3) мелóдика‚     4) тембр‚     5) темп.  
   
1) фрáзовий  нáголос 
За допомогою ФН мовленнєвий потік: 
а)членується на смислові відрізки - синтáгми і речення‚ 
б)розмежовуються речення за метою висловлювання‚ 
в)визначається внутрішня взаємодія компонентів у комунікативному процесі‚ 
г)досягається вираження модальних значень і емоційного забарвлення відповідних повідомлень. 
	ФН  виявляється тільки у реченні та має різновиди: 
а)нáголос акцéнтної групи /НАГ/ (найслабкіший‚ об’єднує повнозначні слoвá і сполучники‚ прийменники‚ частки, допоміжні дієслoвá і окремі різновиди займенників; АГ м. розглядати як  фонетичне слово: читай же; ти й вона‚ на столі); 

б)синтaгмати́чний - за допомогою пауз виділяємо найважливіше слóво в синтáгмі: 
Ми вже звикли/ до нових умов життя/; 

в)логíчний - особливе виділення будь-якого слóва в реченні з метою підкреслення його в смисловій структýрі речення: 
1)Вчора ми посадили дерево біля дороги. 
2)Ви йдете сьогодні на концерт симфонічного оркестру?!. 
3)Бібліотека завтра працюватиме на дві години довше?!.; 
  
г)емфати́чний (допомагає виразити експресивний‚ емоціональний стан мовця: Твоя сестра ду-уже гарна дівчина. Він бррридкий). 

2)Пáуза 
- артикуляційна й акустична зупинка для виділення слóва або синтáгми‚ засіб смислового ( логíчні) та емоційного (психологíчні) виділення слóва або синтáгми:
	Я не раджу/ вам вірити//. Я не раджу вам/ вірити// (Увага - зміст!!!!).

3)Мелóдика - засіб а)розрізнення речень за метою висловлювання (розповідні‚ питальні‚ спонукальні)‚ 
б)членування речень на синтáгми; 
в)виділення вставних слів і речень‚ звертань‚ відокремлених зворотів‚ безсполучникових речень тощо.

Основні види М.: 
- м. завéршеності‚ незавéршеності‚ питáльна 
а)М. завéршеності: наприкінці знижується й досягає найнижчого рівня - розповідне речення

б) М. незавéршеності - протягом усього речення тримається на одному рівні - думка незавершена;

в) М. питáльна - наприкінці речення різко піднімається вгору й досягає найвищого рівня - питальне речення

4)Тембр - якісна ознака звука‚ залежить від 
а)джерела звучання‚ 
б)будови органів мовлення‚ 
в)психічного стану людини‚ (холеричний - флегматичний)‚ 
г)експресивності мовлення; 
т. особливості дають змогу розрізняти на слух голоси людей

5)Темп - часова характеристика усного мовлення‚ його швидкість. М. б. повільний‚ уповíльнений‚ серéдній‚ пришви́дшений‚ швидки́й (за секунду вимовляється 4‚7 складу). 
Є підстави говорити про існування для кожної мови свого Т. мовлення (Т. укр + білор. м. дещо повільніше від т. рос. м.).

н á г о л о с  
- словесний, синтaгмати́чний, фрáзовий
1) словесний - виділення складу в слові
2) синтaгмати́чний - виділення слóва в синтáгмі
3) фрáзовий - виділення синтáгми у фразі
Виділення відбувається за допомогою артикуляційних засобів‚  властивих  мові (посилення м’язового напруження‚ зміни висоти тону або подовження голосного звука =  зростання тривалості). 

За фонет. природою УН -  динамíчнийй‚ але містить в собі й часокíлькісний елемéнт‚ оскільки наголошений голосний відзначається більшою тривалістю. 

Далі Н. в УМ	вíльний‚ різномісцéвий і рухóмий: може падати на  будь-який склад                   і змінювати своє місце у формах того самого слóва:   
кни́га‚ вікнó‚ весéлитися‚ попереджáти‚ перепідготóвка‚ перекваліфікáція; ногá – ноги́, нóги ‚ бíгти - ви́бігти‚ весéлий - веселíший‚ будувáти - будýю.	
		
Кожне  самостійне слово має нáголос.  
Службові ЧМ‚ як правило‚ ненаголóшені. Вони приєднуються до самостійних‚ утворюючи з ними  т. з. фонети́чне слóво:  писав би‚    він і вона‚   читай же‚ на дорозі.	 
Склад	 і голосний‚ на який падає Н. - ....................?‚   інші - ...........................?
 
Багатоскладові слoвá‚ крім  основнóго‚ м. мати ще побíчний (і не один!)‚ що характеризується меншою силою /водограй‚ аерофотознімання/.  
Деякі складні слoвá (через дефіс) мають два головнí Н./воєнно-стратегічний/.

Н.  виконує конститути́вну‚ ідентифікацíйну та диференцíйну фýнкції 
- об’єднує звуки в слові  і необхідний для:  
а) розрізнення значення слів: óбід - обі́д‚ дорога – дорога, приклад – приклад,
б) розрізнення форм одного слова: хáти - хати́‚ змії́́ - змі́ї‚ наси́пати - насипáти. 
Можливе варіативне наголошення: гáряче - гарячé‚ дóговір - догові́р‚ закі́нчив - закінчи́в‚ зáвжди - завжди́‚ тáкож - такóж та ін.   

Інколи акцéнтні форми виконюють дуже тонку стилістичну функцію: ви́соко‚ гли́боко - загальновживані‚ висóко‚ глибóко - власне поетичні.
 
Різноманітне поєднання ненаголошених складів з наголошеним‚ а також ненаголошених між собою є базою‚ на основі якої формується ритмíчна структýра слóва /РС/. 
Вперше формулу РС 5-складового укр. слóва з нáголосом на середньому складі на основі загального сприйняття співвідношення наголошеного і ненаголошеного складів /тобто емпірично/ дав В. Богородицький /наведена в цифровому вираженні й у вигляді діаграми‚ для порівняння і розуміння національно-мовної специфіки поряд формула РС російського слóва О. О.Потебні/ :												                                                                                                                УМ	1      3/4      2      3/4      1 1/4             РМ       1      2	 3       1        1		
          пе     ре       пи     са       но		             пе    ре        пи     са     но                                   

Отже‚ РС укр. слóва властиве більш-менш рівномірне чергування посилення й послаблення наголошеності‚ а  РС рос. слóва хар-ся виразним зростанням наголошеності у препозиції і різким спадом у постпозиції.
	 
Незважаючи на зміну місця нáголосу в багатьох слoвáх у зв’язку із словозміною і словотворенням‚ в УМ наголошування характеризується сталою системою. Нормати́вне наголóшування є необхідною ознакою культурного й грамотного мовлення.		

ДЗ:   1. Користуючись словником‚ доберіть 
а)6 слів‚ у яких залежно від місця нáголосу змінюється лексико-семантичне значення: 
.....................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................

б)10 - у яких змінюється граматичне значення:
.....................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................

2. Користуючись словником‚ з’ясуйте‚  яких слoвáх можуть бути наголошеними різні склади‚ а в яких один певний склад: 

данина‚ де-небудь‚ довідник‚ загадка‚ також, заворот‚ ясний‚ держачи‚ десятикілометровий

3. Поставте нáголоси у словáх: 
добре‚ вада‚ дев’ять‚ вода‚ вікно‚ один‚ озеро‚ народ‚ борошно‚ оскільки‚ робота‚ боротьба‚ мотузок‚ моторшно‚ переворот 
та зробіть висновок‚ на який склад може падати нáголос в УМ.