1. Obecná problematika 

      1.1  Teorie hudebního zápisu
              (definice termínu, vymezení předmětného pole oboru)
      1.2   Hudební paleografie
              (definice termínu, místo  oboru v sytému hudebněvědných disciplín)
        1.3   Písmo a notace
              (definice termínů,  fonetizace,  fonogram, analogie ve vývoji písma a notace, cheironomie, diastematizace)   

2.  Latinské neumy
     
2.1 	 Vymezení pojmu a problematika historická     
2.2 	 Neumové znaky 
              (názvy, klasifikace, hudební význam znaků, tabula neumarum)
2.3 	 Neumová notace a písmo - pomocné znakové systémy
              (literrae significative, Romanusbuchstaben, diastematický systém Hermana Contracta, notace Boethiova,
                  dazijská notace) 
2.4 	 Typologie neumové notace
                  2.41  Typologie znaková (identifikace podle předložené ukázky) 
2.42 	Typologie druhová (identifikace podle předložené ukázky) 

         2.5  Literatura zabývající se teoretickou problematikou neumových notací

3. 	Nota choralis

      3.1   Vymezení pojmu ( Hutter  x německá škola: Wagner, Stäblein)
       3.2    Vymezení hlavních znaků noty choralis 
       3.3    Vysvětlení termínů:
                 osnova spatiová,  osnova chordální, osnova linková,  osnova linová, osnova quidonská, klíč, klíče sylabické,
                       klíče alfabetické, klíče barvené, custos, caesura, neumae usuales, neumae irregulares, neumae regulares, neumae
                       musicae, conjunctae, compositae, fusae
      3.4    Typologie noty choralis  
                 3.41  Typologie znaková (identifikace podle předložené ukázky)
                 3.42  Typologie druhová ( identifikace podle předložené ukázky)
3.5 	    Literatura zabývající se problematikou noty choralis

4. 	Notace menzurální

4.1 	Vymezení pojmu a výčet typů
4.2 	Modální notace
                 4.21  Vymezení pojmu
                       (odlišit: sylabická notace,  notace organa dupla,  motetová notace,  kvadrátní notace) 
4.22 	 Mody a jejich identifikace
4.23 	 Nepravidelnosti modálního zápisu a jejich identifikace 
4.24 	 Identifikace základních kompozičních technik notredamského vícehlasu 
4.25 	Vysvětlit význam termínů:
	
	discantus	fractio modi	notatio sine litera
	clausula	nota plicata	longa imperfecta
	duplum	copula	brevis altera
	triplum	repetitio	modus primus ordinis secundi	
	longa perfecta	plica descens	ternaria
	brevis recta	notace sylabická	divisio modi
	ordo	conductus	plica
	ligatura	konduktové moteto	ligatura plicata
	quaternaria	notatio cum litera	extenso modi
	discantus floridus	plica ascens	notace melismatická

4.26 	 Zásady přepisu modální notace - demonstrovat na předložené ukázce
4.27 	 Modální teorie  ve středověkém hudebním písemnictví
4.28 	 Muzikologická literatura zabývající se problematikou modální notace
4.29 	 Hudební prameny modální notace

4.3 	Předfrankonská a frankonská notace    

4.31 	Vymezení obou pojmů
4.32 	 Identifikace obou typů notace na předložené ukázce
4.33 	 Hlavní znaky předfrankonské notace
4.34 	 Hlavní znaky frankonské notace
4.35 	 Hudební prameny předfrankonské a frankonské notace 
4.36 	 Předfrankonská a frankonská notace ve středověkém hudebním písemnictví
4.37 	 Předfrankonská a frankonská notace v muzikologické literatuře
4.38 	 Zásady přepisu frankonské notace - demonstrovat na předložené ukázce 
4.39 	 Vysvětlit význam  termínů:

	signum perfectionis	punctus divisionis	punctus perfectionis
	figura simplex	ordinatio figurarum	proprietas
	perfectio 	maximodus	ligatura cum (sine) proprietate
	ligatura cum (sine) perfectione	semibreves quartae	currentes
	ligatura cum opposita proprietate	initialis	tempus
	modus	convenientia modorum	conjunctura
	finalis        

4.4 	Černá menzurální notace

4.41 	Vymezení pojmu a základní klasifikace
4.42 	 Identifikace hlavních  typů černé menzurální notace
4.43 	 Základní rysy francouzské notace
4.44 	 Základní rysy italské notace, rozdíly od francouzské
4.45 	 Hlavní  prameny francouzské a italské notace 
4.46 	 Francouzská a italská notace ve středověkém hudebním písemnictví
4.47 	 Zásady přepisu francouzské notace - demonstrovat na předložené ukázce
4.48 	 Vysvětlit význam  termínů:

	trecento	divisio secunda	divisio tertia
	ars nova	ars subtilior	balada	
	moteto	rondeau 	prolatio
	pausa triorum  temporum	virelai	punctus additionis	
	imperfectio	imperfectio ad totum	pausa duorum temporum
	imperfectio ad partem	imperfectio ad partem remotm	talea
	imperfectio ad partem remotissimam	isorytmie	isometrie
	ligatura 	hoquetus	alterace
	clos	isoperiodicita	divisio
	divisio binaria	divisio ternaria	divisio quaternaria
	divisio senaria perfecta	divisio senaria imperfecta	octonaria
	novenaria	ouvert	duodenaria

                 
                      
4.5 	Bílá menzurální notace

4.51 	  Vymezení pojmu
4.52 	  Notační znaky
4.53 	  Ligatury a pravidla pro určování jejich nominálních hodnot
4.54 	  Menzura - vymezení pojmu a charakteristika základních typů
4.55 	  Color - vymezení pojmu a jeho hudebního významu
4.56 	  Proporce - vymezení pojmu, základní typy a jejich hudební  význam
4.57 	  Stanovit zásady přepisu bílé menzurální notace a demonstrovat na předložené ukázce

           4.58  Vysvětlit význam termínů:

	ligatura obliqua	modus longarum	maximodus
	modus maximarum	modus minor	alla longa
	modus maximarum imperfectus com modo longarum perfecto cum tempore perfecto cum prolatione perfecta
	menzurní čára	taktová čára	color
	color temporis	color prolationis	color minimarum
	hemiola	hemiola temporis	poloviční color
	hemiola maior	color minor	proporce
	courantový color	integer valor	genus multiplex
	genus superparticulare	genus superpartiens	genus multiplex  superpartiens
	genus multiplex superparticulare	proportio dupla	proportio tripla
	proportio quadrupla	proportio quintupla	proportio sesquialtera
	proportio supertripartiente tertias	proportio tripla sesquitertias      	alla semibreve
	proportio dupla supertripartiente quartas	menzurní kánon	alla breve
	proportio subdupla supertripartiente quartas	                      

                                                                                                                  
5. 	Kritika hudebního zápisu

5.1 	 Vymezení pojmu
5.2 	 Vznik disciplíny
5.3 	  Základní postupy (recenze, examinace, divinace, emendace)
5.4 	  Konjekturální kritika (přeložení, posunutí)
5.5 	  Terminologie:  originál, autograf, archetyp, varianta, kontrafaktum, kontrapozitum,
               obecná nota, transnotace, transkripce, kolace
5.6 	Literatura pojednávající o problematice kritiky hudebního zápisu

Prameny a literatura (základní tituly):

Apel, Willi:  Die Notation der polyphonen Musik 900 - 1600, VEB Breitkopf - Härtel Musikverlag
Besseler, Heinrich - Gülke Peter: Schriftbild der mehrstimmigen Musik, Musikgeschichte in Bildern III/5, Leipzig l973
Coussemaker, Edmond de: Scriptorum de musica medii aevi nova series, I - IV, Paris 1864 - 1867
Gerbert, Martin: Scriptores ecclesiastici de musica sacra  potissimum, I - III, St.Blasien 1874
Hutter, Josef: Česká notace I, II, Praha 1926,1930
Mokrý, Ladislav:   Hudobná paleografia, skripta University Komenského v Bratislavě, Bratislava 1957
Mužík, František: Úvod do kritiky hudebního zápisu, AUC UK Praha 1961
Parrish, Carl: The Notation of Medieval Music, Pendragon Press, New York 1978
Rybarič, Richard: Vývoj europskeho notopisu, Bratislava 1982 
Stäblein, Bruno: Schriftbild der einstimmigen Musik, Musikgeschichte in Bildern III/4, Leipzig  1975
Vela, Maria, Caraci (ed.): Kritika hudebního textu. Metody a problémy hudební filolofie, KLP Praha, 2001
Wolf, Johannes:  Handbuch der Notationskunde I, II, Leipzig 1913, 1919

Příslušná hesla v hlavních muzikologických encyklopediích (MGG, Riemann, Grove,Slovník české hudební kultury ad.)

                  Podmínkou pro vykonání zkoušky je:
                  a)   spolehlivá znalost problematiky historického vývoje v rozsahu přednesené látky;                                   
                  b)   spolehlivá znalost principů probraných notačních systémů a zásad jejich transkripce;
                  c)   vyhovující zpracování seminárního úkolu;
                  d)   úspěšné absolvování zkouškového testu - přepisu v rozsahu 10 taktů zadané předlohy;
                  e)   úspěšné vykonání ústní zkoušky podle tohoto sylabu.