Objekti

Objekti on lauseen toinen perustava nominaalijäsen (transitiiviverbin toinen täydennys), toinen perusfunktio, joka NP:lla voi olla:			Minä näen sinut.

Verbiin liittyvistä nominaalilausekkeista (NP) on primaarinen subjekti. Melkein kaikkiin verbeihin liittyy pakollinen subjekti-NP (eli täydennys). Primaarinen NP on vain poikkeuksellisesti jokin muu lauseenjäsen – esim. objekti. Tällaisina poikkeuksellisina verbeinä voidaan pitää kausatiiviverbejä tyyppiä harmittaa:					Minua harmittaa.

Näillä verbeillä on valinnainen subjekti:		Minua harmittaa, että myöhästyin junasta.

Semanttinen määritelmä
Objektilla ei ole selvää yhtenäistä merkitystehtävää. Prototyyppisessä tapauksessa se ilmaisee tekemisen tai toiminnan kohteen tai tuloksen (sen, mihin toiminta vaikuttaa). Tällöin subjektitarkoite esim. aiheuttaa muutoksen objektitarkoitteen tilassa tai sijainnissa:
							He rakensivat talon.

Muita esimerkkejä:
							Tytöt potkivat palloa.

							Pojat leipoivat kakkua.

							Voitko tulla illalla?

							Tänne rakennettiin uusi talo.

							Tristan koputti ovelle.

Ekskurssi: Epäsuora objekti
Verbillä voi olla subjektin lisäksi kaksi muuta täydennystä (juoda x lähettää). Siinä tapauksessa voi puhua bitransitiiviverbistä.  Toista sanotaan tavallisesti objektiksi eli suoraksi objektiksi, toista taas adverbiaaliksi, datiiviobjektiksi tai epäsuoraksi objektiksi.
							Lähetän kirjeen sinulle.

							Lähetän kirjeen Tampereelle.

							Käännän kirjeen suomesta tšekkiin.
Muodollisesti objektiksi jäsennetään:

	• nomini akkusatiivissa tai partitiivissa (subst., pronomini, numeraali jne.)
							Pekka osti omenan.
							Näen sinut.
							Ota viisi!
	• I. infinitiivi
							Haluan nukkua.
	• sivulause (objektilause tai epäsuorakysymys)
							Näen, että hän tulee.
							Hän sanoi, että hän tulee.
	• partisiippirakenne (objektipartisiippirakenne)
							Näen hänen tulevan.

Totaaliobjekti on nimitys akkusatiivisijaiselle objektille. Totaaliobjektilla ilmaistaan rajattuutta, joka koskee joko tilannetta (Katsoin ohjelman loppuun) tai tarkoitettua määrää (Löysin lapset pihalta).  Itse akkusatiivimuodon valinta riippuu NP:n tyypistä (Löysin sinut ~ lapsen ~ lapset) ja lauseen rakenteesta (Löysin lapsen, Pihalta löydettiin itkevä lapsi). Akkusatiiviobjekti muodoltaan kielteisessä lauseessa osoittaa merkityksen myönteisyyttä, esim. Eikös oteta vielä yhdet. 

Partitiiviobjekti eli partitiivisijainen objekti esiintyy kielteisessä lauseessa (En halua tätä omenaa). Muuten sillä ilmaistaan rajaamattomuutta, joka koskee koko tilannetta (Katselen televisiota) tai tarkoitettua määrää (Löysin mustikoita). Eräät verbit kuten epäillä, harrastaa, rakastaa ja hävettää saavat pelkästään partitiiviobjektin.

Objektin sijojen distribuutio
Objektin sija riippuu muutamista asioista (sijanvaihteluun vaikuttavat siis eri tekijät):

1.objektinlaadusta
	a. tarkoitteiden lukumäärä (sg: Kirjoitin kirjeen, pl: Kirjoitin kirjeet);
	b. puhutaanko joukosta tai aineesta kokonaisuutena (Kirjoitin kirjeet, Kirjoitin kirjeitä, Juo maito!, Juo maitoa!)

2. lauseesta (kieltävä / myönteinen)
	a. lauseen myönteisyys ja kielteisyys (Kirjoitin kirjeen, En kirjoittanut kirjettä) – Lause tavallisesti on merkitykseltään kielteinen tai epäilevä ja sen objekti partitiivissa, kun siinä esiintyy:
A. kieltoverbi (Etkö tunne minua ~ minut? Eikö sitä voi kertoa! ~ Eikö sen jo voi kertoa!)
B. III. inf. abessiivissa
 (Maahanmuuttajalle annetaan siis lupa olla tekemättä mitään.)
C. III. inf. elatiivissa (Estä muita tekemästä muutoksia.)
D. kielteiset adjektiivit kuten turha, hankala, vaikea, mahdoton... (Mielestäni on turha selittää sitä. Minun oli vaikea järjestää tätä asiaa [ei onnistunut] ~ tämä asia [onnistui].)
E. kielteiset adverbit kuten turhaan, tuskin, harvoin... (Tuskin kirjoitan loppuun tätä kirjettä.)
	b. onko lauseessa perussubjekti vai ei
 (Kirjoitin kirjeen. Kirjoita kirje! Kirjoitetaan kirje.)
	c. lauseen aspekti (Kirjoitin kirjeen, Kirjoitin kirjettä, Hän on korjaamassa kattoa, Hän korjaa katon huomenna, Hän ampui hirveä, Hän ampui hirven.)

3. verbinlaadusta
	a. irresultatiivinen verbi (Nightwish on etsinyt uutta laulajaa.)
	b. asenneverbi kuten kannattaa, kunnioittaa, rakastaa (Hän rakastaa sinua.)
	c. tunneverbi kuten surra, hävetä, ikävöidä (Hän suri sitä. Vrt. Hän suri itsensä kuoliaaksi.)

Yhteenveto

 ► Partitiivia käytetään silloin,
1. kun lause on sisällöltään kielteinen tai epäilevä tai
2. kun verbin ilmaisema tekeminen on kesken, toiminta ei ole loppunut tai prosessi on käynnissä, eikä johda tulokseen vaan jatkuu (lause on aspektiltaan raajamaton) tai
3. kun predikaattina esiintyy partitiivi-valenssiverbi (rakastaa, vihata...) tai
4. kun objekti ilmaisee epämääräistä tai summittaista määrää (jaollinen käsite: abstrakti, aine-, kollektiivi tai monikko-sanat).

 ►  Akkusatiivia käytetään muissa tapauksissa eli silloin, kun ei käytetä partitiivi. 
I) T-päätteellistä akkusatiivia käytetään silloin, kun objekti on monikossa tai persoonapronomini;
II) N-päätteellistä akkusatiivia käytetään silloin, kun objektisana on yksikössä ja samalla
a) subjekti on nominatiivissa (Minä ostan auton, vrt. Minun täytyy ostaa auto) tai
b) lause on geneerinen (Jokainen suutari korjaa jonkin kengän.) tai
c) subjekti yhdistyy predikaattiin (Ostan auton).
III) Päätteetöntä akkusatiivia käytetään silloin, kun
a) predikaatti on 1. tai 2. persoonan imperatiivissa (Ostakaa auto! vrt. Hän ostakoon auton!) tai
b) predikaatti on passiivinen (Meille ostetaan auto.) tai
c) lauseessa on ns. genetiivi-subjekti ja samalla subjekti ja objekti erottuvat (Meidän kannattaa ostaa auto. vrt. Hänen täytyy hillitä itsensä.) tai
d) objekti on kardinaali-lukusana paitsi sanaa yksi (Ostin kolme omenaa. vrt. Ostin vain yhden.) tai
e) objekti esiintyy permissiivisessä infinitiivi-rakenteessa, jonka hallitsevan lauseen verbi on passiivissa tai 1./2. persoonan imperatiivissa (Anna minun ostaa auto! Hänen annetaan ostaa auto. vrt. Minä annan sinun ostaa auton. Lupaa tehdä se! Luvattiin tehdä se. vrt. Lupasin tehdä sen.) tai
f) objekti esiintyy partisiippirakenteessa ja sekä hallitsevan lauseen predikaatti että partisiippi ovat passiivissa (Sieltä luultiin löydetyn avain. vrt. Luulin hänen löytäneen avaimen. Luulin sieltä löydetyn avaimen.) tai
g) objekti esiintyy rakenteessa infinitiivi-adverbiaalin kanssa ja hallitsevan lauseen verbi on passiivissa tai 1./2. persoonan imperatiivissa (Vahtimiehiä pyydetään raahaamaan mies pois. vrt. Pyydän sinua raahaamaan miehen pois.) tai
h) kyse on pelkästään substantiivin attribuuttina olevan infinitiivin objektista (Ehkä minulla on syytä uskoa se. Minulla on lupaa saada se. Minulla on tapana / aikomus / aikomuksena / tarkoitus / tarkoituksena ostaa lehti. vrt. Olen aikeissa myydä auton. Aion myydä auton. Hän sai luvan rakentaa talon.)

Tiivistelmäkaavio