Doplnění gramatiky 4. lekce (Bartoňkova skripta)
Odchylky ve skloňování
1.	V genitivu plurálu mají v rozporu s pravidly koncovku -ium:
a)	některá jednoslabičná podstatná jména, např. :
dōs, dōtis, f.	věno	dōtium (nebo dotum)	
fraus, fraudis, f.	lest	fraudium (nebo  fraudum)	
līs, lītis, f.	spor	lītium	
b)	substantiva označující názvy kmenů apod., která mají nominativ singuláru zakončen na 
-ās,-īs a genitiv singuláru na -ātis, -ītis, např.:
Quirīs, ītis, m.	římský občan	Quiritium (-um)	
Arpinās, ātis, m.	Arpiňan	Arpinātium	
2.	V genitivu plurálu mají koncovkou -um např. tato substantiva:
pater, tris, m.	otec	patrum	
māter, tris, f.	matka	mātrum	
frāter, tris, m.	bratr	frātrum	
parēns, ntis, m., f.	rodič	parentum (-ium)	
iuvenis, is, m.	mladík	iuvenum	
senex, nis, m.	stařec	senum	
canis, is, m.	pes	canum	
pānis, is, m.	chléb	pānum	
sēdēs, is, f.	sídlo	sēdum	
vātēs, is, m.	věštec	vātum (-ium)	
3.	Několik substantiv zachovává původní i-kmenové koncovky, tj. v akuzativu singuláru mají koncovku -im, v ablativu singuláru -ī a v genitivu plurálu -ium, např.:
Neāpolis, is, f.	Neapol	Neāpolim	Neāpolī	
Tiberis, is, m.	Tiber	Tiberim	Tiberī	
sitis, is, f.	žízeň	sitim	sitī	
puppis, is, f.	lodní záď	puppim	puppī	
febris, is, f.	horečka	febrim	febrī	
secūris, is, f.	sekera	secūrim	secūrī	
turris, is, f.	věž	turrim	turrī	

Přehled dosud probraných deklinací
Příslušnost substantiva k deklinaci poznáme podle hesla ve slovníku. Rozhodující je tvar genitivu singuláru.
•	Substantiva 1. deklinace mají v nominativu singuláru -a a v genitivu singuláru -ae (např. fēmina, ae, f.).
•	Substantiva 2. deklinace mají v nominativu singuláru končí na -us, -er, -ir nebo -um a v genitivu singuláru -ī (např. servus, ī, m. nebo exemplum, ī, n.)
•	Substantiva 3. deklinace mají v nominativu singuláru řadu zakončení, v genitivu singuláru mají ale vždy -is (např. civis, is, m.; homo, inis, m; corpus, oris, n.; civitas, atis, f.).
	1.
deklinace	2.
deklinace	3.
deklinace	
nom. sg.	-a	-us, -er, -ir, -um	různá, např. -or, -er, -is, -es, -s, -x, -dō, -men, -ur, -us	
gen. sg.	-ae	-ī	-is	
Jak je patrné z tabulky, na -us mohou končit substantiva 2. i 3. deklinace, rozdíl spočívá v genitivu singuláru na -ī u 2. deklinace a na -is u 3. deklinace.