Doplnění gramatiky 6. lekce (Bartoňkova skripta)
Odchylky od skloňování
Některá jednovýchodná adjektiva jsou substantivního původu, a proto se skloňují jako substantiva (vzory victor, nomen). To znamená, že v abl. sing. mají koncovku -e, v gen. pl. 
-um.
Např.:
pauper, eris	chudý
prīnceps, cipis	přední, vznešený, hlavní
superstes, stitis	zbylý, pozůstalý
vetus,veteris	starý
dīves, divitis (dis, ditis)	bohatý (nom. pl. neutra je nepravidelný - dītia)
Některá z těchto adjektiv mají pravidelnou ablativní koncovku -ī, ale v gen. pl. jsou zakončena na -um:
memor, oris	pamětliv, pamětlivý
immemor, oris	nepamětlivý
inops, opis	bezmocný, chudý
supplex, plicis	prosící, pokorný
Shoda adjektiv se substantivy
Stejně jako v případě adjektiv 1. a 2. deklinace je pro přiřazení adjektiva k substantivu rozhodující rod substantiva, podle něhož se řídí koncovka adjektiva. Maskulina pater, consul či amicus budou tedy mít přívlastek celer, feminina navis nebo femina tvar celeris a neutra verbum či animal tvar celere.
Rod substantiva	Adjektiva
1. a 2. dekl.	Trojvýchodná
adjektiva
3. deklinace	Dvojvýchodná
adjektiva
3. deklinace	Jednovýchodná
adjektiva
3. deklinace	
Maskulinum
např. poeta, equus, magister, pater, consul, senex, …	bonus
pulcher
miser	celer	brevis	felix	
Femininum
např. femina, Rhodus, uxor, navis, mater, lex, …	bona
pulchra
misera	celeris	brevis	felix	
Neutrum
např. exemplum, animal, corpus, mare, nomen, …	bonum
pulchrum
miserum	celere	breve	felix	

Participium prézentu
Tvoření a překlad
Participium prézentu je jmenný tvar slovesa, který vyjadřuje současnost s dějem určitého slovesa v přítomnosti, minulosti i budoucnosti. Tvoří se přidáním koncovky -ns v nom. sg. a -ntis v gen. sg. ke kmeni sloves 1. a 2. konjugace. U sloves 3. a 4. konjugace se mezi koncovku a kmen vkládá vokál -e-. Slovesa typu capiō mají před slupinou -ēns  vokál -i-. 
Pro zjednodušení lze říct, že od 1. osoby singuláru indikativu imperfekta odtrhneme koncovku -bam a přidáme koncovku -ns, v genitivu -ntis (např. laudā -bam → laudā-ns, lauda-ntis).
Participium lze do češtiny přeložit:
•	přídavným jménem slovesným	chválící
•	vedlejší větou vztažnou 	ten, který chválí; ta, která chválí; to, které chválí
•	případně i přechodníkem přítomným	chvále (m.), chválíc (f., n.), chválíce (pl. všech rodů)
nom.	laudā-ns	monē-ns	legē-ns	audiē-ns	
	chválící 
ten, který chválí
chvále, íc	napomínající 
ten, který napomíná
napomínaje, íc	čtoucí
ten, který čte
čta, čtouc	slyšící
ten, který slyší
slyše, íc	
gen.	lauda-ntis	mone-ntis	lege-ntis	audie-ntis	
Sloveso esse participium prézentu nemá, některé jeho složeniny však ano:
absēns, entis 	nepřítomný
praesēns, entis	přítomný
Formu participia prézentu má i několik adjektiv, která ztratila svůj původní slovesný význam. Např.:
dīligens, ntis	pečlivý, svědomitý
ingēns, ntis	ohromný
sapiēns, ntis	moudrý
prudēns, ntis	rozvážný
potēns, entis	mocný
Skloňování
Participium prézentu se skloňuje stejně jako jednovýchodná adjektiva 3. deklinace, v ablativu singuláru však má koncovku -e. 
Pokud je participium prézentu užito ve významu adjektivním, má koncovku -ī. Např.:
ex urbe ardenti
„z hořícího města“	x	urbe ardente
„když město hoří“ (tzv. ablativ absolutní)	
Koncovku -ī mají i výše uvedená adjektiva, která nemají slovesný význam. Pokud se však stanou substantivy, objeví se v ablativu singuláru -e, např. sapiēns, ntis, m. „mudrc“:
cum virō sapientī 
„s moudrým mužem“	x	cum sapiente 
„s mudrcem“	
Vyjádření současnosti s určitým slovesem
Jak bylo řečeno výše, participium prézentu vyjadřuje současnost s dějem věty hlavní. Znamená to, že děj vyjádřený participiem se odehrával ve stejnou dobu jako děj určitého hlavního slovesa ve větě.
Je-li určité sloveso v minulém čase, děj participia se odehrával ve stejnou dobu v minulosti, je-li v přítomném, probíhá v přítomnosti, a je-li v budoucím, bude probíhat ve stejné době v budoucnosti. Tomu odpovídá i překlad do češtiny, pokud participium prézentu překládáme vedlejší větou.
Puer laborans laudatur.	Chlapec, který pracuje, je chválen.
Puer laborans laudabatur.	Chlapec, který pracoval, byl chválen.
Puer laborans laudabitur.	Chlapec, který bude pracovat, bude chválen.