Pracovní list č. 3
Latinská adjektiva
latinská adjektiva mají často význam podstatného jména: 
1) v singuláru maskulina
a)	na označení povolání: 		rusticus 		argentarius 		 
nebo jen společného zařazení 	 vicinus		 iuvenis
b)	užití ve smyslu kolektivním:
sapiens 
Romanus	 		 Poenus 		 
x homo doctus 	 homo (vere) Romanus 		 nemo doctus 		
aliquis, quidam, quivis Romanus 

2) adjektiva v plurálu mužského rodu
na označení celé třídy: 
docti 		 pauperes 		 boni 		infimi  
nostri 		nobiles 
3) adjektiva v singuláru neutra
nominativ nebo akuzativ znamená vědecký nebo filosofický pojem:
bonum  		 malum		 pulchrum 		verum dicere 
4) v plurálu neutra - k označení několika věcí, nebo všech jednotlivých věcí téhož druhu:
humana contemnere		 futura providere 		magna 
 magnas res gerere		 bona,  multa, omnia, pauca.

5) latinský adjektivní  přívlastek  - v češtině stává často  substantivum s předložkou:
pugna Cannensis 		 moenia lignea 		 Miltiades Atheniensis 
bellum Romanum (servile) 		clades Canennsis 		oratio Catilinaria 

někdy má čeština výraz adjektivní a latina substantivum v genitivu: 
corporis dolores		 	vis animi 		 praecepta philosophiae 
multarum rerum scientia 					opinio omnium.

6) určení vlastnosti: v latině lze vyjádřit substantivem, které je připojeno k určovanému substantivu obecnými adjektivy plenus, vacuus, expers v češtině tento způsob nenapodobujeme, překládáme specifickým adjektivem: 
homo rationis expers - nerozumný člověk 
consilium plenum sceleris 				os vacuum dentibus 
oratio plena audaciae 				vox plena sapientiae			
 consilium plenum temeritatis 			homo plenus fiduciae 
curis vacuus

7) místo různých upřesňujících českých adjektiv používá latina magnus, summus, gravis
magnus clamor 		magnus impetus		 magna res, causa 
magnum praemium	magnum  iter -  		 argumentum

8) latinský komparativ přídavných jmen, kterým se nic nepřirovnává, označuje vetší míru vlastnosti vzhledem k obvyklému stavu, do češtiny překládáme většinou pozitivem s příslovci příliš, poněkud, trochu:
 senectus loquacior 			turpior 		clarior 
9) komparativ
dvojí komparativ bývá v latině i v češtině, pokud se přirovnávají dvě vlastnosti jednoho předmětu Italia est longior quam latior. 
Někdy může stát místo komparativu pozitiv adverbia s magis a quam:  
magis audacter quam parate ad dicendum venire
Při souvztažnosti dvou věcí tj. srovnávají-li se dvě věci mezi sebou mívá latina komparativ, ale čeština pozitiv: 
murus exterior-interior 			Gallia citerior ulterior 
Asia minor 		Italia superior inferior  		pars prior posterior 
Latinský komparativ v přívlastku můžeme někdy vyjádřit positivem v podobě přirovnání: zvl. u básníků: nive candidioribus equis = „na koních bělejších než sníh,“ nebo „na koních bílých jako sníh,“ nebo „na sněhobílých koních.“
 melle dulcior  		lapide durior 			Cicerone dissertior  
Croeso divitior 		sidere pulchrior 

10) elativ
Positivem přívlaskového adjektiva někdy překládáme také latinský elativ vyjadřující chválu nebo hanu: Socrates, vir sapientissimus 
Athenae urbs clarissima 		 Patavium urbs opulentissima 
constantissime 			 vel optimus		 adulescens honoris cupidissimus

Český elativ se do latiny překládá superlativem, u některých adjektiv s významem příliš, se překládá pozitivem příslovce admodum velmi (příliš mladý) admodum adulescens 
Latinský elativ můžeme někdy přeložit českým pozitivem s předponou pře-, roz-, vele-, pra-:  carissimus		 minimus 
nebo pozitivem s příslovci velmi, velice, náramně: flumen latissimum 
POZN. věta vztažná se většinou nepřipojuje přímo k superlativu nebo komparativu, ale napojuje se genitivem omnium: Iniuria omnium, quae umquam illatae sunt maxima. 
nebo ablativem srovnávacím (u superl. se vyjadřuje srovnání buď genitivem nebo ablativem s předložkou ex nebo de)- sapientissimus Graecorum 		 acerrimus ex omnibus		 honestissimus inter suos 
Patriam, qua nihil potest esse dulcius, mihi reddidistis. 
nebo přesmyknutím superlativu do vztažné věty: Themistocles servum, quem habuit fedelissimum, ad regem misit. 

11) zesilování komparativu:  etiam maior		 multo maior 
superlativu: longe optimus  
unus = jediný ze všech, nade všechny: Miltiades unus omnium maxime florebat. 
vel (=si velis) asi, snad: vel optimus 
quam + posse: quam maximis potuit itineribus contendit 
Mementote: Quo quis est doctior eo est modestior.
Ut quisque est doctissimus, ita est modestissimus.
Doctissimus quisque est modestissimus.