France Šušteršič	Geologie  krasu	List  61	

ZÁKLADNÍ SKUPINY POVRCHOVÝCH KRASOVÝCH TVARŮ

4.  UZAVŘENÉ PROHLUBNĚ PODZEMNÍHO PŮVODU

•	Jsou ve svém základu krasové.
•	Znamenají přenesení nynějšího nebo dřívějšího podzemního krasovění na povrch.
•	Mohou se svisle přenést rovněž do nekrasového prostředí.

4.1  	AKTIVNÍ	
	4.1.1	Závrty (údolí-s) dinárského typu (závrty) 	
	4.1.2	Závrty (údolí-s) amerického typu (sinkholes)	
	4.1.3	Bahna (bažiny, močály) 	
	4.1.4	“Velká” sesutá údolí (kukavy, koleševky)	
4.2  	PASIVNÍ	
	4.2.1	.“Malá” sesutá údolí	
	4.2.2	Stropní sesuvy (okna)	
	4.2.3	Aluviální závrty	
	4.2.4	Vhloubeniny bez význačných tvarů	
4.3  	OBNOVENÉ	
		Vymyté bezestropé (denudované) jeskyně	
4.4  	PODMÍNKOU KRASOVÉ	
		Polohy v evaporitech	

„Povolené“ jsou jenom ty, které mohou vznikat v plně krasovém prostředí. (Není povrchová koncentrace vody jako transportního media)

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  62	

ZÁKLADNÍ SKUPINY POVRCHOVÝCH KRASOVÝCH TVARŮ

6.  KUPOVITÉ VRCHY

•	Jsou v podstatě krasové
•	Klima má vliv na tvářnost svahů, ne na prostorový vzorek (model)
•	Indikátor souměrně čistého krasovění

6.1	Tropické a subtropické tvary	
6.2	Kovky a humy dinárského krasu západního Balkánu	

Kvůli vnější podobnosti s některými tropickými a semiaridními tvary ve všech horninách (“inselbege”, tory) první výzkumníci (Daneš, Lehman) automaticky spojovali vznik kupovitých vrchů v krasu s tropickým klimatem.

7.  “TRANSENVIRONMENTAL EFFECTS”

7.1
7.2	"“dinárské” řeky
 “velké” řeky	

LOGICKY SEM PATŘÍ TAKÉ VŠECHNY KONTAKTNÍ KRASOVÉ TVARY, KTERÝMI SE TRADIČNĚ ZABÝVÁME ZVLÁŠŤ (č. 11)

8.  PŘECHODNÉ TVARY

Eklektické (smíšené) tvary krasového a jiných geomorfních systémů,  kdy podmínky Modelu čistého krasu nejsou splněny do míry, kdy se začínají objevovat pravé krasové tvary.

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  63	

9.  NEKRASOVÉ TVARY V ROZPUSTNÝCH HORNINÁCH

.
Rozpustnost horniny je nutná podmínka, avšak vznik zvláštních tvarů není vázán na vertikální odvodňování.

9.1
9.2
9.2	Žlábky (drážky)
kamenice
tropické tvary (gnammas)	

Ty tvary mohou vzniknout také v nekrasových horninách.
Škrapy nevznikají ze žlábků (drážek)!

10.  PRODUKTY MÍCHÁNÍ GEOMORFNÍCH PROCESŮ

•	Mohou se míchat prostorově (např. krasové a pobřežní)
•	Mohou se míchat časově (různé relaxační časy).

10.1

10.2
10.3	prostorové míchání geomorfních systémů ("vysokohorský kras")
časové míchání  (relaxace nenásleduje po změně podmínek)
míchání kvůli různé litologii (vápenec    dolomit)	

PŘÍKLADY	
10.1.1	garmy	krasové / pobřežní	
10.1.2	průrazy říčních sítí	krasové / fluviální	
10.1.3	dragy, konty	krasové / perinivální	
10.2.1	ponorné závrty v dolomitu	krasové / perinivální	
10.2.2	tvářnost svahů závrtů	krasové / perinivální	
10.2.3	fosilizované tropické tvary (Polsko)	krasové v různých klimatických prostředích	

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  64	

11.  ÚČINKY KONTAKTU  (NEKRASOVÉ OKOLÍ) [“KONTAKTNĚ KRASOVÉ” TVARY “KONTAKTNÍ KRAS”]

Rozlišení od "transenvironmental effects" je upevněno jen historicky.

•	Kontaktní kras není – jsou účinky kontaktů, které zasahují různě daleko do krasu.
•	Vlivy kontaktu zanikají po 20 – 30 kilometrech.
•	Dosti „krasů“ je příliš malých na to, aby v celku nebyly pod vlivem kontaktů.

	Typy kontaktů	
11.1	Pákový
(výzdvihový)	koncentrovaně přivádí vodu z “nekrasu“	
11.2	Nepákový
(nevýzdvihový)	odvádí vodu z krasu, udržuje bázi odtoku	
11.3	Boční	minimální výměna vody / hmoty	
11.4	Horní	nekrasová svrchní část / izolátor nebo koncentrátor	
11.5	Dolní	blokuje krasovění do hloubky	
11.6	Indukovaný	nekrasová svrchní část přinesená na kras	
11.7	Klimatický	Permafrost	

11.1 Pákové  (výzdvihové)

•	Voda vtéká do krasu soustředěně
•	Vteklá voda je ještě nenasycená
•	Gamsův efekt je pravidlo – jeskyně zpočátku 
•	tunelové, hladina podzemní vody klesá pozvolna. Přechodná fáze: otvory odtoku vody do podzemí
•	Poměry v krasu určují pákovou (výzdvihovou) erozní bázi

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  65	

11.  ÚČINKY KONTAKTŮ 

11.1     Voda teče z nekrasového území do krasového  -  PŘÍKLADY

11.1.1
11.1.2 

11.1.3
11.1.4
	Podemílání  
Vznik chaotických tvarů pod nespojitým (průnik) sedimentním pokryvem
Jeskynní ponory, nedostupné ponorné otvory
Slepá údolí (s dolomitovým  s nekarbonátovým  zázemím  NEVYŘEŠENÝ GEOCHEMICKÝ PARADOX	

Kras na kontaktu s nekrasovým územím se v literatuře vícekrát objevuje jako ukázkový příklad krasu (matični Kras, Moravský kras, Mendips, Kras údolí Ohia in Horního Mississippi), neboť:
•	je nejvíce spektakulární,
•	jsou prozkoumaná karbonátová území blízko obydlených míst.
Proto byly v minulosti některé závěry o modelování a fungování krasu příliš rychlé a částečně chybné.

7.2     Voda teče z krasového území do nekrasového  

•	Hydrologické poměry v “nekrasu” určují hladinu podzemní vody v pákovém (výzdvihovém) krasu
•	Výtoky zpravidla soustředěné
•	Kras těžko „loví” snižování nekrasové bariéry

11.2.1

11.2.2
11.2.3
	
Prameny velmi různých typů: mohou mít velké freatické zdvihy, anebo “visí” nad nekrasovým okolím
Štítová údolí
Objevení se travertinu v “nekrasových” řekách	

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  66	

11.  ÚČINKY KONTAKTÚ  

11.3  Boční

Menší necharakteristické tvary z území nekrasu a krasu

11.4  Horní

•	Úplná izolace   artézské podmínky.
•	Je-li otevřen ze strany, voda, soustředěná v nekrasovém povrchu se místně soustředěná probíjí do krasu.
•	Taková voda má velký korozivní potenciál
•	Nedostatečný krasový odtok může znamenat úplné  ucpání a imobilizaci krasového vodiče

11.4.1
11.4.2
11.4.3
11.4.4
11.4.5	 Půdní sesuv do jeskyně.
“Sinkoholes”
(Občasně) suchá údolí / “Whitova” pirátství.
Necharakteristická slepá údolí a „cockpits” mírného klimatu.
Reprodukovaná zasutá údolí	

11.5  Dolní

Nekrasová základna neumožnuje hluboké krasovění.

11.5.1
11.5.2	Necharakteristické tvary čistého krasovění
“Okna”  (waterholes)	

Souměrně tenká vrstva karbonátů (asi 10 m) mezi nekrasovými horninami způsobuje vznik konfinovaných podzemních krasových tvarů.	

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  67	

11.  ÚČINKY KONTAKTÚ    

11.6   Indukované

•	Pokryvná část není pevná hornina (nespojité klasty nekrasových hornin).
•	Pokryvná část není plně nepropustná a dovoluje roztroušené pronikání.
•	Pokryvná část se v souladu se snižováním podkladu přizpůsobuje novým podmínkám.

11.6.1
11.6.2
11.6.3	Zdůrazněné “subkutánní” tvary
“Aluviální” závrty
Rudimentně vyvinuté tvary pod  11.1  a  11.4	

Pokryvná část povrchu je zpravidla nespojitá, a neni nutně aluviálního původu. Proto je apriorní výraz “aluviální“ závrt chybný! Příklad Bojanci!	

12.  ZDĚDĚNÉ TVARY

Jelikož v krasu není akumulace, „negativní hmota“ (prohlubně) se v krasovém povrchu zachovává. Denudace ji přenáší do podloží poté, co je důvod  pro vznik spolu s matečnou horninou již odstraněn.

12.1
12.2
	Fantomská  zřícená   krasová údolí 
Ostatní větší tvary ještě nejsou identifikované, pravděpodobně je mezi nimi mnoho „uval“.  (Geomorfologický tvar UVALA znamená protáhlý, až piškotovitý tvar terénní deprese, bez povrchové, např. záplavové, akumulace vody. Je menších rozměrů nežli polje)	
12.3	Bezestropé jeskyně	
	Bezestropé jeskyně jsou mezokrasové jeskynní chodby, které se v důsledku pokračující denudace objevily na povrchu (jiný výraz je denudované jeskyně).		
	12.3.1	Význačné negativní terénní tvary (“járky, žlábky”)	
	12.3.2	Výskyt sintrů na povrchu	
	12.3.3	Význačná hydrofilní vegetace	
	12.3.4	Výskyt klastických jeskynních sedimentů v primární poloze	

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  68	

BEZESTROPÉ JESKYNĚ V KONTEXTU KRASOVĚNÍ

Speleologický proces	Činnost ve speleogenetickém prostoru	Činnost v hornině

DIAGENEZE	
1.	Speleogeneze	1.1	začátek		
		1.2	příprava		
		1.3	šíření		
		1.4	překládání		
2		2.1	bourání, hroucení	HROMADĚNÍ	
	Transformace	2.2	trhání		
		2.3	zaplňování		
3.	Rozpad	3.1	otevírání		
		3.2	rozpad stěn	PEDOGENEZE	
		3.3	rozpad výplně		

LOGICKÉ STUPNĚ V “KRASOVÉM” PŘEMÍSŤOVÁNÍ HMOTY (MODELACI) KONTINENTÁLNÍ ZEMSKÉ KŮRY

Idealizovaný povrch		DENUDACE	
SPELEOTANATSKÁ ZÓNA		

SYSTÉM FUNGUJE („krasoví“)	
NEPŘERUŠENÁ ZÓNA	zjednodušeno		
PŘERUŠENÁ ZÓNA			
NOTEFREATICKÁ ZÓNA			
Matečná hornina		Puklinová propusť prochází procesem krasovění	
		IZOSTÁZE	
		
Poznámka:  Epifreatickou zónu v této souvislosti připočteme k freatické (přerušené).	

Horninová hmota (speleogenetický prostor) krasoví jenom tehdy, dokud se kras teprve utváří (obnovuje), potom systém již funguje jenom “krasovým” způsobem.

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  69	

KRAS V ČASE

Pokud není přítomen nekrasový pokryv, krasovění začíná ihned po emerzi.

PALEOKRAS	pevná hornina	mořská mikrofauna	FIGURUJE JAKO HORNINA	
MEZOKRAS	zasedimentované jeskyně	kontinentální fosílie	MOŽNÁ REAKTIVACE	
KENOKRAS	aktivní jeskyně	recentní skelety	JE V ČINNOSTI	

PALEOKRAS V KONTEXTU FYZICKÉ GEOLOGIE

1.		Minimální čas je nějakých 10 ka	
2.		Jeskyně význačné pro:	
	2.1	Nezralou horninu	
	2.2	Haloklinální prostředí	
	2.3	Freatický  sintr	
		Takto je kras ničen denudací, resp .je fosilizován novou sedimentací a diagenezí.	
3.		„Čestné“ paleokrasové jevy:	
	3.1	Neptonovy „dyke“	
	3.2	„Zploštělé“ jeskyně	
	3.3	Kokardy	
	3.4	Paleopůdy	
	3.5	Požárové brekcie	
	3.5	Kostní brekcie	
.

Kvůli jeho  specifice je vyučování paleokrasu doménou karbonátové sedimentologie. Aktuálně se tak stalo až s ropnou krizí v sedmdesátých letech minulého století.

France Šušteršič	Geologie  krasu	List  70	

PROBLÉMY URČOVÁNÍ KRASU

•	Oddělit geomorfografický přístup od kondicionálního a toho od funkcionálního.    PŘÍKLAD:   ZÁVRTY
•	Oddělit činnosti, které přenášejí hmotu od činností, které tvarují plochy.  PŘÍKLAD:   POLJE
•	Jak využít princip ergodičnosti (záměna času s prostorem). PŘÍKLAD: SESUTÁ ÚDOLÍ, ZÁVRTY
•	Ekvifinálnost.