Skočit na obsah
Domů » Vyhlášky » Vyhláška č. 376/2001 Sb. o hodnocení nebezpečných vlastností odpadů

# Vyhláška č. 376/2001 Sb. o hodnocení nebezpečných vlastností odpadů (28. duben 2010)

Tato vyhláška Ministerstva životního prostředí a Ministerstva zdravotnictví mimojiné „stanoví obsah žádosti o udělení pověření k hodnocení nebezpečných vlastností odpadů a obsah návrhu na prodloužení platnosti tohoto pověření, obsah školení pro hodnocení nebezpečných vlastností odpadů, kritéria, metody a postup hodnocení nebezpečných vlastností odpadů, obsah žádosti o hodnocení nebezpečných vlastností odpadů a obsah osvědčení o vyloučení nebezpečných vlastností odpadů. “

                                    376/2001 Sb.

                                      VYHLÁŠKA

            Ministerstva životního prostředí a Ministerstva zdravotnictví

                               ze dne 17. října 2001

                    o hodnocení nebezpečných vlastností odpadů

       Změna: 502/2004 Sb.

       Ministerstvo  životního  prostředí a Ministerstvo zdravotnictví stanoví
       podle § 7 odst. 10 a § 9 odst. 6 zákona č. 185/2001 Sb., o odpadech a o
       změně některých dalších zákonů, (dále jen "zákon"):

       § 1

       Předmět úpravy

       Tato  vyhláška  stanoví  obsah  žádosti  o udělení pověření k hodnocení
       nebezpečných  vlastností odpadů a obsah návrhu na prodloužení platnosti
       tohoto  pověření  (dále jen "žádost o udělení pověření"), obsah školení
       pro hodnocení nebezpečných vlastností odpadů, kritéria, metody a postup
       hodnocení  nebezpečných  vlastností  odpadů,  obsah žádosti o hodnocení
       nebezpečných   vlastností   odpadů   a   obsah  osvědčení  o  vyloučení
       nebezpečných vlastností odpadů (dále jen "osvědčení").

       § 2

       Obsah žádosti o udělení pověření a o zápis do seznamu pověřených osob

       (1)  Žádost  o  udělení  pověření  k  hodnocení nebezpečných vlastností
       odpadů  uvedených v příloze č. 2 k zákonu pod označením kódy H1 až H3 a
       H12  až  H14  podávají  fyzické osoby nebo právnické osoby Ministerstvu
       životního   prostředí  (dále  jen  "ministerstvo"),  žádost  o  udělení
       pověření k hodnocení nebezpečných vlastností odpadů uvedených v příloze
       č.  2 k zákonu pod označením kódy H4 až H11 podávají fyzické osoby nebo
       právnické osoby Ministerstvu zdravotnictví (dále jen "žadatelé").

       (2) Žádost o udělení pověření obsahuje:

       a)  obchodní  firmu  nebo  název,  právní  formu a sídlo, je-li žadatel
       právnickou  osobou;  jméno a příjmení, obchodní firmu, bydliště a místo
       podnikání, liší-li se od bydliště, je-li žadatel fyzickou osobou,

       b) identifikační číslo žadatele, bylo-li přiděleno,

       c) kopii podnikatelského oprávnění (např. živnostenský list) nebo kopii
       výpisu  z  obchodního  rejstříku  nebo  kopii  zřizovací listiny, je-li
       žadatelem  právnická  osoba  nebo  fyzická osoba oprávněná k podnikání;
       kopii  rodného  listu  či  jiného  podobného  dokladu,  je-li žadatelem
       fyzická osoba,

       d)  výčet  nebezpečných  vlastností, které chce žadatel hodnotit, podle
       přílohy č. 2 k zákonu,

       e)  ověřené  kopie  dokladů prokazujících odbornou způsobilost žadatele
       pro  hodnocení  nebezpečných  vlastností  odpadů  podle § 7 odst. 6 a 7
       zákona.

       § 3

       Obsah školení pro hodnocení nebezpečných vlastností odpadů

       Obsahem školení pro hodnocení nebezpečných vlastností odpadů jsou:

       a) zásady odběru vzorků odpadů včetně jeho dokumentace,

       b) právní předpisy pro hodnocení nebezpečných vlastností odpadů,

       c)  způsob  a  postup  hodnocení jednotlivých nebezpečných vlastností v
       souladu s § 6,

       d)  postupy  pro  výběr  laboratoří  a  odborných pracovišť pro zkoušky
       vzorků  odpadů,  náležitosti  protokolů  o  výsledcích zkoušek a jejich
       výklad,

       e) zařazování odpadů podle Katalogu odpadů,

       f)  obsah  a  náležitosti  osvědčení a sdělení o hodnocení nebezpečných
       vlastností odpadu.

       § 4

       Nebezpečné vlastnosti odpadů a metody hodnocení nebezpečných vlastností
       odpadů

       (1)  Definice  nebezpečných  vlastností  odpadů  a kritéria, na jejichž
       základě  se  jednotlivé  nebezpečné  vlastnosti  odpadu  posuzují, jsou
       uvedeny v přílohách č. 1 a 2.

       (2)  Metody,  které  slouží k hodnocení nebezpečných vlastností odpadů,
       jsou uvedeny v příloze č. 3.

       § 5

       Odběr vzorků pro účely hodnocení nebezpečných vlastností odpadu

       (1)  Před  odběrem  vzorků musí být zpracován plán odběru vzorků, jehož
       zásady jsou uvedeny v příloze č. 4.

       (2)  Odběr  vzorků  pro  účely hodnocení nebezpečných vlastností odpadu
       splňuje  žádoucí  předpoklady,  byl-li  proveden  standardními metodami
       stanovenými    v   technických   normách^1)   tak,   aby   byl   získán
       reprezentativní vzorek posuzovaného odpadu.

       (3)  O  odběru  vzorků  musí  být  sepsán  protokol,  který  je spolu s
       protokoly   o  provedených  zkouškách  nebezpečných  vlastností  odpadu
       přílohou  osvědčení  podle  §  8 této vyhlášky. Náležitosti protokolu o
       odběru vzorků odpadu jsou uvedeny v příloze č. 5.

       (4)  Odběr  vzorků  může provést pouze fyzická osoba, která absolvovala
       školení  pro  hodnocení  nebezpečných  vlastností  odpadů,  jehož náplň
       schválilo  ministerstvo nebo Ministerstvo zdravotnictví podle § 7 odst.
       6 písm. c) nebo § 7 odst. 7 písm. c)zákona.

       (5)  Vzorek  musí  být  odebrán  minimálně  v  objemu,  hmotnosti  nebo
       velikosti potřebné k provedení zkoušek uvedených v příloze č. 3.

       § 6

       Postup hodnocení nebezpečných vlastností odpadu

       (1)  Hodnocení  nebezpečných  vlastností  odpadu  se provádí porovnáním
       kritérií  stanovených  pro  tyto  vlastnosti  v  přílohách  č. 1 a 2 se
       skutečnými vlastnostmi hodnoceného odpadu.

       (2) Hodnocení nebezpečných vlastností odpadu je možné provést již podle
       zdůvodněného  písemného  úsudku pověřené osoby vypracovaného na základě
       podkladů předložených žadatelem.

       (3)  Pokud hodnocení nebezpečných vlastností odpadu uvedených v příloze
       č.  2  k  zákonu pod označením kódy H1 až H3 a H12 až H14 nelze provést
       podle  odstavce  2, provádí se porovnáním hodnot ukazatelů nebezpečných
       vlastností  uvedených  v  příloze  č.  1 s výsledky zkoušek provedených
       postupy podle metod uvedených v příloze č. 3.

       (4)  Pokud hodnocení nebezpečných vlastností odpadu uvedených v příloze
       č.  2  k  zákonu  pod  označením kódy H4 až H8, H10 a H11 nelze provést
       podle  odstavce  2,  provádí  se  na  základě obsahu chemických látek v
       odpadech  obsažených  podle kritérií uvedených v příloze č. 2. Chemické
       látky  obsažené  v  odpadech  se  klasifikují podle zvláštního právního
       předpisu.^2)

       (5) Pokud hodnocení nebezpečné vlastnosti odpadu uvedené v příloze č. 2
       k zákonu pod označením kódem H9 nelze provést podle odstavce 2, provádí
       se  na  základě odborného zhodnocení technologie produkující odpad nebo
       hodnocení  odpadu z hlediska možného obsahu infekčního agens. Hodnocení
       mikroorganismů  z  hlediska  patogenity  se  provádí  podle  současných
       poznatků.^3)

       (6)  Zkoušky  podle  odstavce 3 se provádějí v laboratořích a odborných
       pracovištích,  které mají zavedený systém jakosti podle technické normy
       ČSN  EN  ISO/IEC  17025.  Způsobilost  laboratoře  se vztahuje pouze na
       metody  jmenovitě  uvedené  v  příloze osvědčení o odborné způsobilosti
       laboratoře.^4)

       (7)  Protokoly  o  zkouškách  předložené  žadatelem může pověřená osoba
       uznat  jen  v  případě,  že  zkoušky  byly  provedeny  v laboratořích a
       odborných  pracovištích, která splňují podmínky uvedené v odstavci 6, a
       odběr vzorků byl proveden a dokumentován v souladu s § 5.

       (8)  Hodnocení  odpadu  musí  přihlížet i k možnosti, že po době odběru
       vzorku  odpadu  může  dojít  ke  kvantitativní  nebo kvalitativní změně
       hodnoceného  odpadu.  Tato skutečnost musí být zohledněna v dokumentaci
       dokládající výsledek hodnocení.

       (9)  Nebezpečné  vlastnosti  lze vyloučit pouze u odpadů vznikajících v
       rámci řízených postupů, které zaručují jejich neměnnou kvalitu.

       § 7

       Obsah žádosti o hodnocení nebezpečných vlastností odpadu

       (1)  Hodnocení nebezpečných vlastností odpadu provádí pověřená osoba na
       základě  žádosti  původce  nebo  oprávněné  osoby.  Žádost původce nebo
       oprávněné osoby o hodnocení nebezpečných vlastností odpadu obsahuje:

       a)  obchodní  firmu  nebo  název,  právní  formu a sídlo, je-li žadatel
       právnickou  osobou;  jméno a příjmení, obchodní firmu, bydliště a místo
       podnikání, liší-li se od bydliště, je-li žadatel fyzickou osobou,

       b) identifikační číslo žadatele (bylo-li přiděleno),

       c) kopii dokladu o oprávnění žadatele k nakládání s nebezpečnými odpady
       nebo k provozování zařízení k nakládání s odpady,

       d) zařazení odpadu podle Katalogu odpadů,

       e)  popis vzniku (původu) odpadu (určení provozu, zařízení, technologie
       či  postupu,  při  němž  odpad  vznikl,  a  výčet  surovin,  které byly
       použity),

       f)  charakteristiku  odpadu  a  specifikaci  složení  odpadu z hlediska
       chemických látek a informace o možné kontaminaci infekčním agens, které
       se v odpadu vyskytují nebo jejichž výskyt lze vzhledem k jeho původu za
       určitých podmínek předpokládat, včetně jejich vlastností a klasifikace,

       g) množství produkovaného odpadu za časovou jednotku.

       (2)  Pokud  nejsou  podklady  podle  odstavce  1  z  hlediska hodnocení
       nebezpečných  vlastností  odpadu  uvedených v příloze č. 1 dostačující,
       může  pověřená osoba na žadateli požadovat předložení dalších podkladů,
       jako například:

       a)  protokol  o  odběru  vzorků  odpadu  podle přílohy č. 5 a plán jeho
       odběru podle přílohy č. 4,

       b)  údaje  o  způsobu  přepravy  vzorků  pro účely zkoušek nebezpečných
       vlastností odpadu,

       c)  protokoly  o zkouškách nebezpečných vlastností odpadu provedených s
       ohledem na předpokládané vlastnosti odpadu,

       d)  doplňující údaje o původu nebo technologii vzniku odpadu z hlediska
       možného výskytu patogenních mikroorganismů,

       e) protokol o účinnosti dekontaminačního procesu.

       § 8

       Vydávání a obsah osvědčení

       (1)  Pověřená  osoba  vydá  osvědčení  pouze v tom případě, že postupem
       podle § 6 zjistí, že odpad žádnou z nebezpečných vlastností nemá.

       (2)   Osvědčení   musí  vždy  obsahovat  výsledek  hodnocení  všech  14
       nebezpečných  vlastností  odpadu  definovaných v příloze č. 1 pověřenou
       osobou,  ať  již  jejich  hodnocení  bylo provedeno na základě zkoušek,
       podkladů předložených žadatelem nebo úsudku pověřené osoby.

       (3) Osvědčení obsahuje zejména:

       a)  obchodní firmu nebo název, právní formu a sídlo (u právnické osoby)
       nebo  jméno  a  příjmení,  obchodní  firmu, bydliště a místo podnikání,
       liší-li  se  od  bydliště  (u  fyzické  osoby),  a  identifikační číslo
       žadatele o vydání osvědčení (bylo-li přiděleno),

       b)  obchodní firmu nebo název, právní formu a sídlo (u právnické osoby)
       nebo  jméno  a  příjmení,  obchodní  firmu, bydliště a místo podnikání,
       liší-li  se od bydliště (u fyzické osoby), a telefonní spojení pověřené
       osoby nebo pověřených osob, má-li pověřená osoba ustanoveného odborného
       zástupce, tak i jméno a příjmení a telefonní spojení odborného zástupce
       pověřené osoby, který osvědčení zpracoval,

       c)  název  druhu  a katalogové číslo posuzovaného odpadu podle Katalogu
       odpadů,

       d)  popis  vzniku  (původu) odpadu (určení provozu, zařízení, vstupních
       surovin  technologie  či  postupu,  při  němž odpad vznikl), zhodnocení
       řízení procesů vzniku odpadu vzhledem k neměnnosti jeho kvality,

       e)  způsob  odběru  vzorku,  postup  hodnocení a vyloučení jednotlivých
       nebezpečných  vlastností,  zhodnocení stability odpadu a doporučení pro
       další nakládání s odpadem (způsob jeho využití nebo odstranění),

       f) výsledek a zdůvodnění hodnocení jednotlivých nebezpečných vlastností
       odpadu,

       g) dobu a podmínky platnosti osvědčení,

       h)  četnost  a  způsob  následné  kontroly  vlastností odpadu, podmínky
       ovlivňující stabilitu technologických postupů a surovinových vstupů,

       i) závěr hodnocení,

       j) seznam příloh,

       k)  datum  vydání,  podpis  všech pověřených osob, má-li pověřená osoba
       ustanoveného  odborného  zástupce,  tak i odborných zástupců pověřených
       osob, které se na jeho vypracování podílely.

       (4) Přílohami osvědčení jsou vždy i kopie dokumentů, na jejichž základě
       pověřená  osoba  osvědčení  vydala, protokol o odběru vzorků, protokoly
       provedených zkoušek, doklad o pověření osoby nebo osob, které osvědčení
       vydaly.

       § 9

       Zrušovací ustanovení

       Zrušuje se vyhláška Ministerstva životního prostředí č. 339/1997 Sb., o
       hodnocení nebezpečných vlastností odpadů.

       § 10

       Účinnost

       Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2002.

       Ministr životního prostředí:

       RNDr. Kužvart v. r.

       Ministr zdravotnictví:

       prof. MUDr. Fišer, CSc. v. r.

       Příl.1

       Definice   nebezpečných   vlastností   odpadů   a   kritéria  hodnocení
       nebezpečných vlastností odpadů

       Odpad  se hodnotí jako odpad nebezpečný, jestliže je překročeno alespoň
       jedno  z  následujících  kritérií  pro  uvedené  nebezpečné  vlastnosti
       odpadů:

       H1

       Výbušnost

       Tuto  vlastnost  mají odpady, které mohou explodovat působením vnějších
       tepelných  podnětů  nebo  jsou citlivé k nárazu nebo ke tření nebo je u
       nich  možno  vyvolat  reakce  detonativního  charakteru  nebo v nich po
       zážehu probíhá rychlé výbuchové hoření.

       Jako  nebezpečný  odpad  s  nebezpečnou vlastností výbušnost se hodnotí
       odpad:

       a)  u něhož dojde při předepsané zkoušce na působení vnějších tepelných
       podnětů k roztržení ocelové trubky při použití clony o průměru otvoru 6
       mm nebo 2 mm, nebo

       b) jehož citlivost k nárazu je nejméně 40 J nebo je citlivější k nárazu
       než suchý krystalický m-dinitrobenzen, nebo

       c)  jehož  citlivost  ke  tření  je nejméně 360 N nebo je citlivější ke
       tření než suchý krystalický m-dinitrobenzen, nebo

       d)  u  něhož  dojde při předepsané zkoušce na působení kompresní vlny k
       úplnému  roztržení  ocelové  trubky  nebo  k proražení svědečné ocelové
       desky, nebo

       e)  u něhož při předepsané zkoušce dochází k nárůstu tlaku z 690 kPa na
       2070 kPa za dobu kratší než 30 ms.

       H2

       Oxidační schopnost

       Tuto  vlastnost mají v souladu s výsledky zkoušek předepsanými v bodu 2
       přílohy č. 3:

       a)  pevné  odpady,  které  mohou způsobit požár nebo zvýšit riziko jeho
       vzniku,  přijdou-li  do  styku  s  hořlavým  materiálem  (s  větou R8).
       Kritérium  hodnocení:  Za podmínek zkoušky je maximální rychlost hoření
       zkoušených  směsí  stejná  nebo vyšší v porovnání s maximální rychlostí
       hoření referenční směsi celulózy a dusičnanu barnatého;

       b)  kapalné  odpady  Kritérium  hodnocení:  Za podmínek zkoušky se směs
       odpadu  s  celulózou  (v  poměru  1 : 1, v % hm.) spontánně vznítí nebo
       průměrná doba nárůstu tlaku této směsi při zkoušce v rozsahu od 690 kPa
       do 2070 kPa bude menší ve srovnání s předepsanou referenční směsí;

       c) odpady, které se stávají výbušnými po smíchání s hořlavými materiály
       (s větou R9).

       Kritérium hodnocení:

       Jako u vlastnosti H1;

       d)  odpady  -  organické  peroxidy,  které jsou hořlavé, dokonce i když
       nejsou  v  kontaktu s jiným hořlavým materiálem (s větou R7). Kritérium
       hodnocení:  Organické  peroxidy  se  hodnotí na základě jejich chemické
       struktury  (R-O-O-H nebo R1-O-O-R2), pokud zkoušky předepsané v příloze
       č.  3  neprokáží,  že mají výbušné vlastnosti (H1) nebo že jsou natolik
       zředěné/inhibované, že již žádné jiné nebezpečné vlastnosti nemají.

       H3-A

       Vysoká hořlavost

       Tuto vlastnost mají v souladu s výsledky zkoušek předepsanými v příloze
       č. 3 bodu 2 odpady ve formě:

       a)  kapalin  s  bodem vzplanutí < 21 st. C (s větou R11), což platí též
       pro  kapaliny  s bodem vzplanutí < 0 st. C a s bodem varu nebo počátkem
       bodu  varu  <=  35 st. C (s větou R12). Kritérium hodnocení: Předepsaná
       hodnota  bodu  vzplanutí  stanovená  za  podmínek  zkoušky  v uzavřeném
       kelímku podle přílohy č. 3 bodu 2;

       b)  pevných  látek  nebo kapalin, které se samostatně vznítí za krátkou
       dobu  poté, co přijdou do kontaktu se vzduchem pokojové teploty (cca 20
       st.  C)  bez  dodání  vnější  energie  (s  větou  R17). (Tyto odpady se
       označují  též  jako  pyroforické).  Kritérium  hodnocení:  Za  podmínek
       zkoušky nastane samovolné vznícení do 5 min.;

       c)  plynů (stlačených nebo zkapalněných), které jsou na vzduchu hořlavé
       za  atmosférického  tlaku  (s  větami  R12).  Kritérium hodnocení: Směs
       dotčeného  odpadu-plynu  se vzduchem za barometrického tlaku a pokojové
       teploty  (cca  20 st. C) je výbušná při koncentracích od dolní do horní
       meze výbušnosti;

       d)  pevných  odpadů,  které  lze  snadno  zapálit krátkodobým stykem se
       zdrojem zapálení a které po odstranění tohoto zdroje dále hoří plamenem
       nebo  žhnutím  (s  větou  R11).  Kritérium  hodnocení: Doba hoření nebo
       rychlost   hoření  zrnitého,  práškového  nebo  pastovitého  odpadu  za
       podmínek  zkoušky  je < 45 mm/s nebo > 2,2 mm/s (ve stejném pořadí) a u
       odpadů  z  prachu kovů nebo kovových slitin prohoří celý vzorek za dobu
       <= 10 min.;

       e)  pevných  látek  nebo kapalin, které při kontaktu s vodou nebo vodní
       vlhkostí  uvolňují vysoce hořlavé plyny v nebezpečném množství (s větou
       R15).  Kritérium  hodnocení:  Za  podmínek  zkoušky  se odpad samovolně
       vznítí  nebo vývin hořlavých plynů je vyšší než 1 dm3 na 1 kg odpadu za
       1 h.

       H3-B

       Hořlavost

       Tuto  nebezpečnou vlastnost mají v souladu s výsledky zkoušek uvedených
       v  příloze  č. 3 bodu 2 odpady ve formě kapalin s bodem vzplanutí >= 21
       st.  C  a  <=  55  st. C (s větou R10). Kritérium hodnocení: Předepsané
       hodnoty  bodu  vzplanutí  stanovené  za  podmínek  zkoušky  v uzavřeném
       kelímku podle přílohy č. 2 bodu 2.

       H4

       Dráždivost

       Tuto vlastnost mají odpady, které obsahují dráždivé látky a přípravky a
       nejsou žíravé a mohou při krátkém, prodlouženém nebo opakovaném styku s
       pokožkou nebo sliznicí vyvolat její zanícení.

       H5

       Škodlivost zdraví

       Tuto  vlastnost  mají odpady, které obsahují látky a přípravky škodlivé
       zdraví a mohou po vdechnutí, požití nebo proniknutí kůží způsobit lehké
       poškození zdraví.

       H6

       Toxicita

       Tuto vlastnost mají odpady, které obsahují toxické látky nebo přípravky
       (včetně vysoce toxických látek a přípravků) a jejichž vdechnutí, požití
       nebo  proniknutí  kůží  může  vést k vážnému, akutnímu nebo chronickému
       poškození zdraví, případně i smrti.

       H7

       Karcinogenita

       Tuto  vlastnost  mají  odpady,  které  obsahují karcinogenní látky nebo
       přípravky  a  mohou  po  vdechnutí,  požití nebo proniknutí kůží vést k
       onemocnění rakovinou nebo zvýšit četnost výskytu rakoviny.

       H8

       Žíravost

       Tuto  vlastnost mají odpady, které obsahují žíravé látky nebo přípravky
       a mohou při krátkém, prodlouženém nebo opakovaném styku s pokožkou nebo
       sliznicí vyvolat její poškození.

       H9

       Infekčnost

       Jako  nebezpečný  odpad  s nebezpečnou vlastností infekčnost se hodnotí
       odpady,  které obsahují životaschopné mikroorganismy nebo jejich toxiny
       a  další  infekční  agens,  s  dostatečnou virulencí v koncentraci nebo
       množství,  o nichž je známo nebo spolehlivě předpokládáno, že způsobují
       onemocnění člověka nebo jiných živých organismů.

       H10

       Teratogenita (toxicita pro reprodukci)

       Tuto  vlastnost  mají  odpady,  které  obsahují  teratogenní látky nebo
       přípravky  (toxické  pro  reprodukci), které mohou po vdechnutí, požití
       nebo  proniknutí  kůží  vyvolat nebo zvýšit četnost výskytu nedědičných
       vrozených malformací nebo funkčních poškození.

       H11

       Mutagenita

       Tuto  vlastnost  mají  odpady,  které  obsahují  mutagenní  látky  nebo
       přípravky  a  mohou  po  vdechnutí, požití nebo proniknutí kůží vyvolat
       vznik nebo zvýšit pravděpodobnost výskytu dědičných genetických vad.

       H12

       Schopnost  uvolňovat  vysoce  toxické  a toxické plyny ve styku s vodou
       nebo kyselinami

       Tuto  vlastnost  mají odpady, které uvolňují ve styku s vodou, vzduchem
       nebo  s  kyselinami  nebo  se  vzduchem  více  než  1 l.h-1.kg-1 vysoce
       toxického nebo toxického plynu.

       H13

       Schopnost uvolňovat nebezpečné látky do životního prostředí při nebo po
       jejich odstranění

       Tuto  vlastnost  mají odpady, které mohou jakýmkoliv způsobem uvolňovat
       nebo vést při nebo po svém odstranění ke vzniku škodlivých látek, které
       negativně působí na životní prostředí a zdraví lidí.

       Jako nebezpečný odpad s touto nebezpečnou vlastností se hodnotí:

       a)  odpad,  který  uvolňuje  do  vodného výluhu škodliviny v množstvích
       překračujících  hodnoty  limitních  koncentrací ve výluhu stanovených v
       tabulce  č.  6.1  přílohy  č.  6  a/nebo  obsahuje vybrané škodliviny v
       množství  překračujícím  limitní koncentrace stanovené v tabulce č. 6.2
       přílohy č. 6,

       b)  odpad,  který  uvolňuje  do  jakékoliv  složky  životního prostředí
       škodlivé  látky  v  množství  překračujícím limity stanovené zvláštními
       právními předpisy.5)

       H14

       Ekotoxicita

       Tuto  nebezpečnou  vlastnost  mají odpady, které představují nebo mohou
       představovat  akutní  nebo  pozdní nebezpečí pro jednu nebo více složek
       životního prostředí.

       Jako  nebezpečný  se  hodnotí  odpad,  jehož  vodný  výluh  vykazuje ve
       zkouškách  akutní  toxicity uvedených v bodě 7 přílohy č. 3 alespoň pro
       jeden  z  testovacích  organismů  při  určené době působení testovaného
       odpadu na testovací organismus:

       a) Poecilia reticulata nebo Brachydanio rerio (doba působení 96 hod.)

       b) Daphnia magna (doba působení 48 hod.)

       c)    Raphidocelis   subcapitata   (Selenastrum   capricornutum)   nebo
       Scenedesmus subspicatus (doba působení 72 hod.)

       d) semeno Sinapis alba (doba působení 72 hod.) tyto hodnoty:
    LC(EC,IC)50 <= 10 ml.l-1
    Vysvětlivky:
    LC 50 - koncentrace, která  způsobí úhyn 50  % testovacích ryb  ve
            zvoleném časovém úseku.
    EC 50 - koncentrace,  která  způsobí  úhyn  nebo  imobilizaci 50 %
            testovacích organismů (Daphnia magna).
    IC 50 - koncentrace, která způsobí 50procentní inhibici růstu nebo
            růstové rychlosti řasové kultury nebo 50procentní inhibici
            růstu  kořene  Sinapis  alba  ve  srovnání  s kontrolou ve
            zvoleném časovém úseku.

       Příl.2

       Kritéria  hodnocení nebezpečnosti odpadů pro vlastnosti H4 - H8 a H10 a
       H11^*)

       Odpad se hodnotí jako nebezpečný, jestliže obsahuje:

       -   jednu  nebo  více  látek  klasifikovaných  jako  vysoce  toxické  v
       koncentraci  >=  0,1 hmotnostních % (dále jen "%") z celkového množství
       odpadu (H6);

       - jednu nebo více látek klasifikovaných jako toxické v koncentraci >= 3
       % z celkového množství odpadu (H6);

       -  jednu  nebo  více  látek  klasifikovaných  jako  zdraví  škodlivé  v
       koncentraci >= 25 % z celkového množství odpadu (H5);

       -  jednu  nebo  více  látek  klasifikovaných  jako žíravé s větou R35 v
       koncentraci >= 1 % z celkového množství odpadu (H8);

       -  jednu  nebo  více  látek  klasifikovaných  jako žíravé s větou R34 v
       koncentraci >= 5 % z celkového množství odpadu (H8);

       -  jednu  nebo  více  látek klasifikovaných jako dráždivé s větou R41 v
       koncentraci >= 10 % z celkového množství odpadu (H4);

       - jednu nebo více látek klasifikovaných jako dráždivé s větami R36, R37
       nebo R38 v koncentraci >= 20 % z celkového množství odpadu (H4);

       - alespoň jednu látku klasifikovanou jako karcinogen kategorie 1 nebo 2
       v koncentraci >= 0,1 % z celkového množství odpadu (H7);

       -  alespoň  jednu  látku  klasifikovanou  jako karcinogen kategorie 3 v
       koncentraci >= 1 % z celkového množství odpadu (H7);

       -  alespoň  jednu  látku  klasifikovanou  jako  toxická  pro reprodukci
       kategorie  1  nebo  2  s  větou  R60  nebo R61 v koncentraci >= 0,5 % z
       celkového množství odpadu (H10);

       -  alespoň  jednu  látku  klasifikovanou  jako  toxická  pro reprodukci
       kategorie  3  s  větami  R62  nebo R63 v koncentraci >= 5 % z celkového
       množství odpadu (H10);

       -  alespoň jednu látku klasifikovanou jako mutagenní kategorie 1 nebo 2
       s větou R46 v koncentraci >= 0,1 % z celkového množství odpadu (H11);

       - alespoň jednu látku klasifikovanou jako mutagenní kategorie 3 s větou
       R40 v koncentraci >= 1 % z celkového množství odpadu (H11).

       Příl.3

       Metody hodnocení nebezpečných vlastností odpadů

       1.

       Pro hodnocení nebezpečné vlastnosti H1 výbušnost se použijí:

       a)  při  zkoušce  na  působení vnějších tepelných podnětů, citlivosti k
       nárazu  a  citlivosti  ke  tření  metody  popsané  ve zvláštním právním
       předpisu;^6)

       b)  při  zkoušce,  při  níž se stanovuje relativní citlivost k nárazu a
       relativní citlivost ke tření ve srovnání s m-dinitrobenzenem, metody na
       mezinárodně  uznávaných zkušebních zařízeních, u nichž je prokázáno, že
       jimi  získané  výsledky  odpovídají  výsledkům  získaným  na zkušebních
       zařízeních uvedených ve zvláštním právním předpisu;^6)

       c)  při  zkoušce  na působení kompresní vlny metody popsané u zkoušky 2
       (a):  UN  gap test, uvedené ve zvláštním právním předpise^7) (Zkouška s
       mezerou  podle  OSN,  uvedená  v  Doporučení  pro přepravu nebezpečného
       zboží, Příručce pro zkoušky a kritéria);

       d)  při  zkoušce  pro  stanovení rychlosti výbuchového hoření po zážehu
       metody  popsané  u  zkoušky  2  (c)(i):  Time/pressure test, uvedené ve
       zvláštním   právním  předpise^7)  (Časově/tlaková  zkouška,  uvedená  v
       Doporučení  pro  přepravu  nebezpečného  zboží,  Příručce pro zkoušky a
       kritéria);

       e) zkušební metoda pro odpady, které se stávají výbušnými po smíchání s
       hořlavými  materiály,  a  pro  organické peroxidy s nebezpečím detonace
       nebo deflagrace je uvedena ve zvláštním právním předpise;^7)

       f)  zkušební  metoda pro oxidační kapaliny uvedená ve zvláštním právním
       předpise,^7) Test 0.2: Test for oxidizing liquids (p. 342 - 348).

       2.

       Pro  hodnocení nebezpečné vlastnosti H2 oxidační schopnost, H3-A vysoká
       hořlavost  a  H3-B  hořlavost  se použijí metody stanovené pro zkoušení
       oxidačních schopností a hořlavosti chemických látek a přípravků uvedené
       ve zvláštním právním předpise.^8)

       3.

       Při  hodnocení nebezpečných vlastností H4 až H8, H10 a H11 se postupuje
       následujícím  způsobem: Chemické látky, které hodnocený odpad obsahuje,
       se  klasifikují  podle  zvláštního právního předpisu.^2) Po klasifikaci
       chemických  látek  obsažených  v  odpadech  se provádí stanovení obsahu
       (např. v hmotnostních procentech) chemických látek v hodnoceném odpadu.
       Zjištěný  obsah  nebezpečných  látek  se porovná s kritérii uvedenými v
       příloze č. 2.

       4.

       Hodnocení nebezpečné vlastnosti infekčnosti vychází z odborného posudku
       technologie, z popisu vzniku odpadu a možného obsahu infekčního agens v
       hodnoceném  odpadu.  Infekční  agens  se  hodnotí  na  základě zařazení
       mikroorganismů do tříd patogenity. Mikrobiologické rozbory odpadu mohou
       být   součástí   podkladových   materiálů.   Při  hodnocení  nebezpečné
       vlastnosti   infekčnosti   se  vychází  z  mikrobiologických  vyšetření
       především   v   těch   případech,   kdy   se   provádí  mikrobiologická
       dekontaminace  odpadu  (technologický proces, chemická, biologická nebo
       fyzikální  úprava  odpadu).  Mikrobiologické  vyšetření  je indikátorem
       účinnosti.

       5.

       Pro  hodnocení  vlastnosti  odpadu H12 schopnost uvolňovat toxické nebo
       vysoce toxické plyny ve styku s vodou, se vzduchem nebo s kyselinami se
       použije  metoda  navržená pro stanovení množství uvolňovaných hořlavých
       plynů  ve styku s vodou podle zvláštního právního předpisu8) doplněná o
       variantu použití 1 mol/l kyseliny chlorovodíkové.

       6.

       Pro  hodnocení nebezpečné vlastnosti H13 schopnost uvolňovat nebezpečné
       látky  do  životního  prostředí  při  jejich  odstranění nebo po něm se
       použijí metody uvedené v přílohách č. 5 a 10 k vyhlášce o podrobnostech
       nakládání s odpady.

       7.

       Pro hodnocení vlastnosti H14 ekotoxicita se použijí metody: Pro zkoušky
       akutní toxicity:

       -  ČSN  EN  ISO 6341 Jakost vod - Zkouška inhibice pohyblivosti Daphnia
       magna Straus (Cladocera, Crustacea) - Zkouška akutní toxicity

       -  ČSN  EN  28692 Jakost vod - Zkouška inhibice růstu sladkovodních řas
       Scenedesmus subspicatus a Selenastrum capricornutum (ISO 8692; 1989)

       -  ČSN EN ISO 7346-2 Jakost vod - Stanovení akutní letální toxicity pro
       sladkovodní   ryby  [Brachydanio  rerio  Hamilton-Buchanan  (Teleostei,
       Cyprinidae)] - část 2: Obnovovací metoda

       -  Test  inhibice  růstu kořene hořčice bílé (Sinapsis alba). Metodický
       pokyn Ministerstva životního prostředí ke stanovení ekotoxicity odpadů.

       Příl.4

       Zásady zpracování plánu odběru vzorků odpadů

       1. Název akce (důvod odběru vzorku)

       2.  Informace  o  zájmovém objektu (původce odpadu; lokalita, zařízení,
       kde odpad vzniká)

       3.  Informace o vzorkovaném odpadu (druh odpadu, způsob vzniku odpadu -
       technologie   vzniku,   výrobní  postupy,  vstupní  suroviny,  rešeršní
       informace o fyzikálních a chemických vlastnostech odpadu)

       4.   Určení   schématu   odběru   vzorků  (způsobu  vzorkování),  počtu
       vzorkovaných jednotek, počtu dílčích vzorků, které mají být odebrány ze
       vzorkované jednotky, určení míst, odkud mají být dílčí vzorky odebrány

       5. Hmotnost, případně objem dílčího vzorku

       6.  Typ vzorkovače a typ vzorkovnice, které mají být použity při odběru
       a uskladnění vzorků

       7. Popis techniky odběru dílčích vzorků

       8. Postup úpravy vzorků

       9. Velikost laboratorního (zkušebního a archivního) vzorku

       10. Opatření k zajištění kvality vzorkování

       11. Určení odpovědnosti za průběh vzorkování a personálního zabezpečení
       vzorkování

       12. Výběr laboratoře

       13. Ochrana zdraví a zásady bezpečnosti práce

       14.  Materiální  zabezpečení  odběru  vzorků  (např.  ochranné pracovní
       pomůcky,  lékárnička,  fotoaparát,  pracovní deník, značení vzorkovnic,
       tiskopis protokolu o odběru vzorku)

       Příl.5

       Protokol o odběru vzorku
      Název akce               Číslo protokolu

      Údaje o vzorku:

         Původ odpadu (popis vzniku  odpadu, určení provozu, zařízení,
    technologie či postupu, při němž  odpad vznikl; jak bylo s odpadem
    nakládáno před odběrem  - zůstal v původním stavu  a na místě, kde
    vznikl, byl přemístěn, upraven apod.):

         Druh odpadu (kód a kategorie odpadu dle Katalogu odpadů):

         Identifikace  původce  odpadu  (obchodní  firma  nebo  název,
    právní  forma  a  sídlo,  je-li  původce  právnickou osobou; jméno
    a příjmení, obchodní firma, bydliště a místo podnikání, liší-li se
    od bydliště,  je-li původce fyzickou  osobou; identifikační číslo,
    bylo-li přiděleno, a údaje pro kontakt):

         Důvod odběru vzorku:

         Údaje o odběru vzorku:
    - datum a čas:
    - adresa a popis místa odběru:
    - jméno  a   příjmení  osoby  provádějící   odběr,  adresa,  číslo
      telefonu, číslo faxu:
    - počasí:
    - jméno  osob  přítomných  při   odběru,  číslo  telefonu,  jejich
      podpisy:
    - jiné:

         Způsob odběru vzorků:
    - metoda  vzorkování  (vzorkování   s  úsudkem,  metoda  náhodného
      odběru, systematické vzorkování atd.)
    - popis vzorkovacího zařízení a pomůcek při odběru:

         Popis odpadu:
         smyslové posouzení - vzhled   (např.    barva,   konzistence,
                              homogenita)
                            - zápach (přítomnost těkavých uvolňujících
                              se složek)
    - množství odebraného vzorku (např. hmotnost, objem)
    - způsob úpravy vzorku po odběru (např. stabilizace, třídění)
    - množství  odpadu, z  něhož byl  vzorek odebrán,  a popis způsobu
      jeho shromažďování a skladování.

         Další údaje

         Vzorkovnice (druh, počet, závěr, označení apod.):

         Předpokládané   nebezpečné   vlastnosti   odpadu
         Způsob  dopravy  a  uchování  vzorků  při  dopravě  vzorku do
    laboratoře:

         Osoby  odpovídající   za  dopravu  vzorku   (jméno,  příjmení
    a adresa místa pobytu):

         Identifikace  laboratoře, jež  vzorek převzala,  včetně údajů
    pro kontakt:

         Požadovaná laboratorní stanovení:

         Potvrzení o převzetí vzorků laboratoří a datum převzetí:

         Číslo protokolu o analýze:

       Příl.6

       Tabulka č. 6.1
    Hodnoty limitních  koncentrací ve výluhu  pro hodnocení nebezpečné
    vlastnosti H13

    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Ukazatel             |Jednotka         |Limitní hodnota|
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |pH                   |                 |5,5 - 13       |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Konduktivita         |mS/m             |2000           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Fenolový index       |mg/l             |100,0          |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Kyanidy celkové      |mg/l             |20,0           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Kyanidy snadno       |                 |               |
    |uvolnitelné          |mg/l             |10,0           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |As                   |mg/l             |5,0            |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Cd                   |mg/l             |0,5            |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Cr celkový           |mg/l             |50,0           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Hg                   |mg/l             |0,05           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Ni                   |mg/l             |50,0           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Pb                   |mg/l             |10,0           |
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Se                   |mg/l             |5,0            |
    +---------------------+-----------------+---------------+

    Tabulka č. 6.2

    Hodnoty  limitních   obsahů  vybraných  škodlivin   v  sušině  pro
    hodnocení nebezpečné vlastnosti H13

    +---------------------+-----------------+---------------+
    |Ukazatel             |Jednotka         |Limitní hodnota|
    +---------------------+-----------------+---------------+
    |PCB                  |mg/kg sušiny     |20             |
    +---------------------+-----------------+---------------+

    Použité zkratky:
    PCB  - polychlorované  bifenyly (suma  kongenerů č.  28, 52,  101,
    138, 153, 180)

       2)  Nařízení  vlády  č. 25/1999 Sb., kterým se stanoví postup hodnocení
       nebezpečnosti  chemických  látek  a chemických přípravků, způsob jejich
       klasifikace   a   označování  a  vydává  Seznam  dosud  klasifikovaných
       nebezpečných chemických látek.

       3) Například nařízení vlády č. 178/2001 Sb., kterým se stanoví podmínky
       ochrany zdraví při práci před riziky plynoucími z pracovních podmínek a
       požadavky  na  pracovní prostředí a pracoviště, ACDP: Categorization of
       biological  agents  according  to hazard and categories of containment,
       HSE Books 1995.

       4) ČSN EN ISO/IEC 17025.

       6)  Vyhláška  č.  316/1998 Sb., kterou se stanoví metoda pro zjišťování
       výbušnosti chemických látek a chemických přípravků.

       7) Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests
       and  Criteria,  Third  revised  edition,  United  nations, New York and
       Geneva, 1999, sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 159/1997 Sb., o
       přijetí změn a doplňků "Přílohy A - Ustanovení o nebezpečných látkách a
       předmětech"  a  "Přílohy  B  - Ustanovení o dopravních prostředcích a o
       přepravě"  Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných
       věcí  (ADR),  přijaté  v  Ženevě  dne  30.  září 1957, vyhlášené pod č.
       64/1987  Sb.,  Dohoda  ADR,  Příloha  A  nebo  na  zkušební  metody pro
       nebezpečnou vlastnost H1 (výbušnost).

       8)  Vyhláška  č.  85/1999  Sb., kterou se stanoví metody pro zjišťování
       hořlavosti  a  oxidačních  vlastností  chemických  látek  a  chemických
       přípravků.

       *)  Kritéria  nebezpečnosti  odpadů  dle  Commission Decision replacing
       Decision 94/3/EC establishing a list of wastes pursuant to Article 1(a)
       of  Concil  Directive 75/442/EEC on Waste and Concil Decision 94/904/EC
       establishing  a  list  of  hazardous  waste pursuant to Article 1(4) of
       Concil Directive 91/689/EEC on hazardous waste 2000/532/EEC, Commission
       Decision 2001/118/EEC.

### Kompostárny a BPS

Interaktivní mapa

seznam kompostáren
seznam bioplynových stanic

### Statistiky

Data o produkci a zpracování bioodpadů v ČR jsou čerpána ...

zobrazit statistiky »

### Projekt

Zlepšení využívání směsných (zbytkových) komunálních odpadů s cílem snižování množství ...

další informace »

### O portálu

Zde najdete základních informace o portálu, jeho historii a kontaktní ...

více o portálu »

### Odkazy

další odkazy »