Další formáty:
BibTeX
LaTeX
RIS
@inbook{1391717, author = {Kouřil, Jiří}, address = {Brno}, booktitle = {Pohybový aparát a zdraví}, edition = {1. vydání}, editor = {Blahutková, Marie}, keywords = {antiquity; agon; ball games; chariot races; health; seniors; sport; warfare}, howpublished = {tištěná verze "print"}, language = {cze}, location = {Brno}, isbn = {978-80-7315-265-9}, pages = {9-21}, publisher = {Paido}, title = {Historický pohled na zdraví z pohledu antiky}, year = {2017} }
TY - CHAP ID - 1391717 AU - Kouřil, Jiří PY - 2017 TI - Historický pohled na zdraví z pohledu antiky VL - Neuveden PB - Paido CY - Brno SN - 9788073152659 KW - antiquity KW - agon KW - ball games KW - chariot races KW - health KW - seniors KW - sport KW - warfare N2 - V řecké antice byl kladen obrovský důraz na „sport“. Tento zpočátku sloužil jako příprava k boji a součást náboženských obřadů, později se však začal vyčleňovat a osamostatňovat až si prošel (obzvláště díky komercializaci) profesionalizací. Tehdy se z něj vytratily původní vyšší ideály a antický „sport“ se výrazně přiblížil tomu současnému. Přesto však mnozí (zejména filosofové) na „sport“ stále nahlíželi jako na vhodnou součást života a kritizovali neúměrné přetěžování těla, profesionalizaci a životní způsob tehdejších atletů, který se omezil jen na trénink, spánek a jídlo. Tito doporučovali zdravý pohyb dětem, mládeži, dospělým i seniorům. Vždy samozřejmě v jiné podobě. Plútarchos z Chairóneie zdůrazňoval nutnost cvičení i ve stáří. Senioři podle něj neměli zanedbávat pohyb ani tělesný výcvik; zakázáno měli kupř. skákat do dálky, házet diskem či šermovat zbraněmi, naopak vhodné pro ně byly různé pohyby, procházky, lehké hry s míčem a udržování tělesné teploty a cvičení dechu a také vedením rozhovorů, nesměli ale propadnout naprosté nečinnosti a vychladnutí. Platón se s naprostou většinou řeckých filosofů domníval, že se k péči o duši i tělo hodí jakýkoliv věk. I Aristotelés doporučoval cvičení bez ohledu na věk, přitom měla být cvičiště rozdělena podle věku, což nasvědčuje tomu, že navrhoval různá cvičení pro děti, dospělé a starší osoby, jejichž cvičiště mělo být na náměstí blízko úřadů. Naopak např. Theofrastos, žák Aristotela, vzdělávání a tělesné aktivity starších lidí kritizoval. V římském „sportu“ se také vyskytlo několik výjimek, kupř. oba největší agitatores (vozatajové). Gaius Appuleius Diocles z Hispánie soutěžil do 42 let a Porfyrius/ Calliopas z Libye v Byzantské říši dokonce do svých 60 let. Sice neexistuje žádný spis o sportu seniorů v antice, ale díky několika zmínkám si můžeme udělat poměrně hodnověrný obrázek o tom, jak tito žili, a jaké „sporty“ pro ně byly považovány za vhodné. ER -
KOUŘIL, Jiří. Historický pohled na zdraví z pohledu antiky. In Blahutková, Marie. \textit{Pohybový aparát a zdraví}. 1. vydání. Brno: Paido, 2017, s.~9-21. ISBN~978-80-7315-265-9.
|